2. Timoteju Poslanica

1

1Od Pavla, apostola Isusa Hrista po volji Božijoj za obeæanje života u Isusu Hristu, 2Timotiju, ljubaznome sinu, blagodat, milost, mir od Boga oca i Hrista Isusa Gospoda našega. 3Zahvaljujem Bogu, kojemu služim od praroditelja èistom savjesti, što bez prestanka imam spomen za tebe u molitvama svojijem dan i noæ, 4Želeæi da te vidim, opominjuæi se suza tvojijeh, da se radosti ispunim; 5Opominjuæi se nelicemjerne u tebi vjere koja se useli najprije u babu tvoju Loidu i u mater tvoju Evnikiju; a uvjeren sam da je i u tebi; 6Zaradi kojega uzroka napominjem ti da pogrijevaš dar Božij koji je u tebi kako sam metnuo ruke svoje na tebe. 7Jer nam Bog ne dade duha straha, nego sile i ljubavi i èistote. 8Ne postidi se dakle svjedoèanstva Gospoda našega Isusa Hrista, ni mene sužnja njegova; nego postradaj s jevanðeljem Hristovijem po sili Boga, 9Koji nas spase i prizva zvanjem svetijem, ne po djelima našima, nego po svojoj naredbi i blagodati, koja nam je dana u Hristu Isusu prije vremena vjeènijeh; 10A sad se pokaza u dolasku spasitelja našega Isusa Hrista, koji raskopa smrt, i obasja život i neraspadljivost jevanðeljem; 11Za koje sam ja postavljen apostol i uèitelj neznabožaca. 12Zaradi kojega uzroka i ovo stradam; ali se ne stidim, jer znam kome vjerovah, i uvjeren sam da je kadar amanet moj saèuvati za dan onaj. 13Imaj u pameti obraz zdravijeh rijeèi koje si èuo od mene, u vjeri i ljubavi Hrista Isusa. 14Dobri amanet saèuvaj Duhom svetijem koji živi u nama. 15Znaš ovo da se odvratiše od mene svi u Aziji, meðu kojima je Figel i Ermogen. 16A Gospod da da milost Onisiforovu domu; jer me mnogo puta utješi, i okova mojijeh ne postidje se; 17Nego došavši u Rim potraži me još s veæijem staranjem i naðe. 18Da da njemu Gospod da naðe milost od Gospoda u dan onaj. I u Efesu koliko mi posluži, ti znaš dobro.

2

1Ti dakle, sine moj, jaèaj u blagodati Isusa Hrista; 2I što si èuo od mene pred mnogijem svjedocima, ono predaj vjernijem ljudima, koji æe biti vrijedni i druge nauèiti. 3Ti dakle trpi zlo kao dobar vojnik Isusa Hrista; 4Jer se nikakav vojnik ne zapleæe u trgovine ovoga svijeta da ugodi vojvodi. 5Ako i vojuje, ne dobija vijenca ako pravo ne vojuje. 6Radin koji se trudi najprije treba da okusi od roda. 7Razumij što govorim; a Gospod da ti da razum u svemu. 8Opominji se Gospoda Isusa Hrista koji usta iz mrtvijeh, od sjemena Davidova, po jevanðelju mojemu, 9U kojemu trpim zlo do samijeh okova kao zloèinac; ali se rijeè Božija ne veže. 10Zato trpim sve izbranijeh radi da i oni dobiju spasenije u Hristu Isusu sa slavom vjeènom. 11Istinita je rijeè: ako s njim umrijesmo, to æemo s njim i oživljeti. 12Ako trpimo, s njim æemo i carovati. Ako se odreèemo, i on æe se nas odreæi. 13Ako ne vjerujemo, on ostaje vjeran; jer se sam sebe ne može odreæi. 14Ovo napominji, i posvjedoèi pred Gospodom da se ne prepiru, koje ništa ne pomaže, nego smeta one koji slušaju. 15Postaraj se da se pokažeš pošten pred Bogom, kao radin koji se nema šta stidjeti, i pravo upravlja rijeèju istine. 16A poganijeh praznijeh razgovora kloni se; jer najviše pomažu u bezbožnosti, 17I rijeè njihova kao živina toèi: meðu kojima je Imenej i Filit, 18Koji u istini pogriješiše govoreæi da je vaskrsenije veæ bilo; i smetaju vjeru nekijeh. 19Tvrdo dakle stoji temelj Božij imajuæi ovaj peèat: pozna Gospod svoje; i: da otstupi od nepravde svaki koji spominje ime Gospodnje. 20A u velikome domu nijesu sudi samo zlatni i srebrni, nego i drveni i zemljani: i jedni za èast, a jedni za sramotu. 21Ako dakle ko oèisti sebe od ovoga, biæe sud za èast, osveæen, i potreban domaæinu, pripravljen za svako dobro djelo. 22Bježi od želja mladosti, a drži se pravde, vjere, ljubavi, mira, sa svima koji prizivlju Gospoda od èistoga srca; 23A ludijeh i praznijeh zapitkivanja kloni se znajuæi da raðaju svaðe. 24A sluga Gospodnji ne treba da se svaða, nego da bude krotak k svima, pouèljiv, koji nepravdu može podnositi, 25I s krotošæu pouèavati one koji se protive: eda bi im kako Bog dao pokajanje za poznanje istine, 26I da se iskopaju iz zamke ðavola, koji ih je ulovio žive za svoju volju.

3

1Ali ovo znaj da æe u pošljednje dane nastati vremena teška. 2Jer æe ljudi postati samoživi, srebroljupci, hvališe, ponositi, hulnici, nepokorni roditeljima, neblagodarni, nepravedni, neljubavni, 3Neprimirljivi, opadaèi, neuzdržnici, bijesni, nedobroljubivi, 4Izdajnici, nagli, naduveni, koji više mare za slasti nego za Boga, 5Koji imaju oblièje pobožnosti, a sile su se njezine odrekli. I ovijeh se kloni. 6Jer su od ovijeh oni koji se zavlaèe po kuæama, i robe ženice koje su natovarene grijesima i vode ih razliène želje, 7Koje se svagda uèe, i nikad ne mogu da doðu k poznanju istine. 8Kao što se Janije i Jamvrije protiviše Mojsiju, tako se i ovi protive istini, ljudi izopaèenoga uma, nevješti u vjeri. 9Ali neæe dugo napredovati; jer æe njihovo bezumlje postati javno pred svima, kao i onijeh što posta. 10A ti si se ugledao na moju nauku, življenje, namjeru, vjeru, snošenje, ljubav, trpljenje, 11Protjerivanja, stradanja, kakova mi se dogodiše u Antiohiji, i u Ikoniji, i u Listri, kakova protjerivanja podnesoh, i od sviju me izbavi Gospod. 12A i svi koji pobožno hoæe da žive u Hristu Isusu, biæe gonjeni. 13A zli ljudi i varalice napredovaæe na gore, varajuæi i varajuæi se. 14Ali ti stoj u tome što si nauèio i što ti je povjereno, znajuæi od koga si se nauèio, 15I buduæi da iz malena umiješ sveta pisma, koja te mogu umudriti na spasenije u Hrista Isusa. 16Sve je pismo od Boga dano, i korisno za uèenje, za karanje, za popravljanje, za pouèavanje u pravdi, 17Da bude savršen èovjek Božij, za svako dobro djelo pripravljen.

4

1Zaklinjem te dakle pred Bogom i Gospodom našijem Isusom Hristom, koji æe suditi živima i mrtvima, dolaskom njegovijem i carstvom njegovijem: 2Propovijedaj rijeè, nastoj u dobro vrijeme i u nevrijeme, pokaraj, zaprijeti, umoli sa svakijem snošenjem i uèenjem; 3Jer æe doæi vrijeme kad zdrave nauke neæe slušati, nego æe po svojijem željama nakupiti sebi uèitelje, kao što ih uši svrbe, 4I odvratiæe uši od istine, i okrenuæe se ka gatalicama. 5A ti budi trijezan u svaèemu, trpi zlo, uèini djelo jevanðelista, službu svoju svrši. 6Jer ja se veæ žrtvujem, i vrijeme mojega odlaska nasta. 7Dobar rat ratovah, trku svrših, vjeru održah. 8Dalje dakle meni je pripravljen vijenac pravde, koji æe mi dati Gospod u dan onaj, pravedni sudija; ali ne samo meni, nego i svima koji se raduju njegovu dolasku. 9Postaraj se da doðeš brzo k meni; 10Jer me Dimas ostavi, omiljevši mu sadašnji svijet, i otide u Solun; Kriskent u Galatiju, Tit u Dalmaciju; Luka je sam kod mene. 11Marka uzmi i dovedi ga sa sobom; jer mi je dobar za službu. 12A Tihika poslao sam u Efes. 13Kad doðeš donesi mi kabanicu što sam ostavio u Troadi kod Karpa, i knjige, a osobito kožne. 14Aleksandar kovaè mnogo mi zla uèini. Da mu Gospod plati po djelu njegovu. 15Èuvaj se i ti od njega; jer se vrlo protivi našijem rijeèima. 16U prvi moj odgovor niko ne osta sa mnom, nego me svi ostaviše. Da im se ne primi! 17Ali Gospod bi sa mnom i dade mi pomoæ da se kroza me svrši propovijedanje, i da èuju svi neznabošci; i izbavih se od usta lavovijeh. 18I Gospod æe me izbaviti od svakoga zla djela, i saèuvaæe me za carstvo svoje nebesko; kojemu slava va vijek vijeka. Amin. 19Pozdravi Priskilu i Akilu, i Onisiforov dom. 20Erast osta u Korintu. A Trofima ostavih u Miletu bolesna. 21Postaraj se da doðeš prije zime. Pozdravlja te Euvul, i Pud, i Lin, i Klaudija, i braæa sva. 22Gospod Isus Hristos sa duhom tvojijem. Blagodat s vama. Amin.