Књига пророка Малахије

1

1 Пророштво. Реч ГОСПОДЊА Израелу преко Малахије:

Божија љубав према Израелу

2 »Волео сам вас«, каже ГОСПОД, »а ви питате: ‚Како си нас волео?‘

»Зар Исав није био Јаковљев брат?« пита ГОСПОД. »Али Јакова сам заволео, 3 а Исава замрзео, па сам његове горе претворио у пустош и његово наследство предао пустињским шакалима.«

4 Едомци+ 1,4 Едомци Дословно: Едом; Едом је друго име за Исава, а Едомци су његови потомци. би могли да кажу: »Иако смо сатрвени, обновићемо рушевине.«

Али овако каже ГОСПОД над војскама: »Могу они да обнове, али ја ћу срушити. Зваће их Земља опакости и Народ на који се ГОСПОД увек гневи.

5 »Својим очима ћете то видети и рећи: ‚ГОСПОД је велик и ван граница Израела!‘«

Жртве с маном

6 »Син указује част оцу, а слуга господару. Ако сам ја отац, где је част која ми припада? Ако сам господар, где је страх од мене? – каже ГОСПОД над војскама вама, свештеници, вама који презирете моје Име.

»А ви питате: ‚Како смо то презрели твоје Име?‘

7 »Приносите укаљану храну на мом жртвенику, а питате: ‚Чиме смо те укаљали?‘

»Када кажете да је сто ГОСПОДЊИ вредан презира 8 и када слепу животињу доводите да је жртвујете, зар то није зло? И када жртвујете сакату или болесну животињу, зар то није зло? Принеси је своме намеснику! Хоће ли он бити задовољан тобом и лепо те примити?« каже ГОСПОД над војскама.

9 »Сада молите Бога да нам се смилује. Уз оваква ваша дела, хоће ли вас лепо примити?« каже ГОСПОД над војскама.

10 »О, када би неко од вас затворио врата Храма, да узалуд не палите ватру на мом жртвенику! Нисте ми мили«, каже ГОСПОД над војскама, »и нећу да примам жртве из ваших руку.

11 »Од истока до запада, моје Име биће велико међу народима. На свакоме месту приносиће се кâд и чисте жртве мом Имену, јер ће моје Име бити велико међу народима«, каже ГОСПОД над војскама. 12 »Али ви га скврнавите када говорите да је сто ГОСПОДЊИ укаљан, а храна на њему вредна презира.

13 »И још говорите: ‚Каква гњаважа!‘ и презриво фркћете на њега«, каже ГОСПОД над војскама. »А када доводите украдену, сакату или болесну животињу да је принесете на жртву, зар да је примим од вас?« каже ГОСПОД.

14 »Нека је проклет варалица, који има доброг мужјака у стаду, па ми га заветује, а онда ГОСПОДУ жртвује животињу с маном! Јер, ја сам велики цар«, каже ГОСПОД над војскама, »и народи се боје мога Имена.«

2

Опомена свештеницима

1 »А сад, свештеници, ова опомена је за вас: 2 Ако не послушате и ако чврсто не одлучите да указујете част мом Имену«, каже ГОСПОД над војскама, »послаћу на вас проклетство и проклети ваше благослове. И већ сам их проклео, јер нисте чврсто одлучили да ми указујете част.

3 »Ево казнићу ваше потомке. Размазаћу вам измет по лицу, измет жртава које приносите за време светковина, и бићете однети с њим. 4 Тада ћете знати да сам вам послао ову опомену да би се наставио мој савез с Левијем«, каже ГОСПОД над војскама. 5 »Мој савез с њим био је живот и мир, и то сам му дао. Испунио сам га страхом, и он ме се бојао и плашио се мога Имена. 6 Из уста му је излазила истинита поука и неправда се није нашла на његовим уснама. Живео је преда мном у миру и честитости и многе је одвратио од греха. 7 Свештеникове усне треба да чувају знање и из његових уста треба тражити поуку, јер он је гласник ГОСПОДА над војскама.

8 »Али ви сте скренули с пута и учинили својим учењем да многи посрну. Прекршили сте савез с Левијем«, каже ГОСПОД над војскама. 9 »Стога сам учинио да будете презрени и понижени пред целим народом, јер се нисте држали мојих путева, него сте Закон примењивали пристрасно.«

Јудино неверство

10 Зар немамо сви једног оца? Зар нас није створио један Бог? Зашто смо онда неверни један другом и тако скврнавимо савез наших праотаца? 11 Јуда је постао неверан. Гнусоба је учињена у Израелу и Јерусалиму: Јуда је оскврнавио светилиште које ГОСПОД воли и оженио се кћери туђега бога. 12 Нека ГОСПОД искорени из Јаковљевих шатора свакога ко тако учини, ма ко он био, макар приносио жртву ГОСПОДУ над војскама.

13 И ово чините: прекривате ГОСПОДЊИ жртвеник сузама, плачући и кукајући, јер он више не обраћа пажњу на вашу жртву, нити му је мило да је од вас прими.

14 А ви питате: »Зашто је тако?«

Зато што је ГОСПОД сведок између тебе и жене твоје младости, којој си неверан, иако ти је другарица, жена с којом си склопио брачни савез. 15 Зар није учинио да будете једно тело и један дух? Зашто једно? Зато што тражи побожно потомство+ 2,15 Зар није … потомство Овај текст на хебрејском језику може да значи и »Коме је остало имало памети не чини тако. Шта паметан човек чини? Тражи побожно потомство.«.. Стога пази да не будеш неверан жени своје младости.

16 »Мрзим развод«, каже ГОСПОД, Бог Израелов, »и онога ко облачи насиље као одећу«, каже ГОСПОД над војскама. Зато добро пазите да не будете неверни.

Дан суда

17 Дојадили сте ГОСПОДУ својим речима.

»Како смо му дојадили?« питате ви.

Тако што говорите: »Сви који чине зло, добри су пред ГОСПОДОМ. Такви су му мили«, или: »Где је Бог правде?«

3

1 »Ево, шаљем свога гласника, који ће преда мном припремити пут. Тада ће Господ кога тражите изненада доћи у свој Храм и доћи ће гласник Савеза за којим жудите«, каже ГОСПОД над војскама.

2 Али ко ће издржати дан његовог доласка? И ко ће опстати кад се он појави? Јер, он је као ливчев огањ и као белиочева цеђ. 3 Поступиће као ливац и пречистач сребра и очистити Левите и пречистити их као злато и сребро, да би ГОСПОДУ приносили жртве у праведности. 4 Тада ће жртве Јуде и Јерусалима бити пријатне ГОСПОДУ, као у прошлим данима и давним годинама.

5 »Доћи ћу да вам судим и одмах ћу сведочити против врачарâ, прељубникâ и кривоклетникâ, против оних који закидају плату најамнику, тлаче удовицу и сироче, који дошљака лишавају права, а мене се не боје«, каже ГОСПОД над војскама.

Десетак

6 »Ја, ГОСПОД, не мењам се. Зато ви, потомци Јаковљеви, нисте затрти.

7 »Још од времена својих праотаца одступате од мојих уредби и не држите их се. Вратите ми се, и ја ћу се вратити вама«, каже ГОСПОД над војскама.

»Али ви питате: ‚Како да се вратимо?‘

8 »Може ли човек да пљачка Бога? А ви мене пљачкате.

»Ви питате: ‚Како те пљачкамо?‘

»У десетку и жртвама. 9 Под проклетством сте, јер ме сви ви – цео овај народ – пљачкате. 10 Донесите цео десетак у ризницу, да буде хране у мом Дому. Тиме ме искушајте«, каже ГОСПОД над војскама, »и видећете како ћу отворити небеске прозоре и излити на вас свој преобилни благослов. 11 Спречићу штеточине да вам прождиру усеве, а ни лоза у пољу неће вам остајати јалова«, каже ГОСПОД над војскама. 12 »Тада ће вас сви народи звати срећнима, јер ће ваша земља бити земља милине«, каже ГОСПОД над војскама.

13 »Тешке речи сте изговорили против мене«, каже ГОСПОД.

»А ви питате: ‚Шта смо то говорили против тебе?‘

14 »Говорили сте: ‚Узалуд је служити Богу. Шта смо имали од тога што смо се држали онога што он тражи и што смо у жалости живели пред ГОСПОДОМ над војскама? 15 А сада бахате зовемо срећнима. Да, учврстили су се они који чине опакост и пролазе некажњено иако искушавају Бога.‘«

16 Тада они који су се бојали ГОСПОДА поведоше разговор међу собом, а ГОСПОД је с пажњом слушао. Спомен-свитак би написан пред њим о онима који су се бојали ГОСПОДА и указивали част његовом Имену.

17 »Они ће бити моји онога дана када спремим свој драгоцени посед«, каже ГОСПОД над војскама. »Поштедећу их као што отац штеди свога сина који му служи. 18 Тада ћете опет разликовати праведника од опакога, онога ко служи Богу од онога ко му не служи.«

4

Дан ГОСПОДЊИ

1 »Јер, ево, долази Дан. Гореће као пећ, а сви бахати и сви који чине опакост биће стрњика. Спалиће их Дан који долази«, каже ГОСПОД над војскама, »па од њих неће остати ни корена ни гранчице. 2 А вама који се бојите мога Имена, изаћи ће сунце праведности са исцељењем у својим зракама. И ви ћете изаћи и поскакивати као телад пуштена из штале 3 и изгазити опаке. Јер, они ће бити пепео под вашим ногама онога дана када то будем учинио«, каже ГОСПОД над војскама.

4 »Сећајте се Закона Мојсија, мога слуге, уредби и закона које сам му дао на Хореву за сав Израел. 5 Ево, послаћу вам пророка Илију пре него што дође велики и страшни Дан ГОСПОДЊИ. 6 Он ће срце очева окренути њиховој деци и срце деце њиховим очевима, да не дођем и не ударим земљу неповратним уништењем.«