Еванђеље по

Луки

1

Увод

1 Многи су предузели да опишу догађаје који су се одиграли+ 1,1 одиграли Дословно: испунили. међу нама 2 онако како су нам их пренели они који су од почетка били очевици и слуге Речи, 3 па сам и ја, уважени Теофиле – пошто сам од почетка све пажљиво испитао – наумио да ти напишем све по реду, 4 да увидиш веродостојност онога о чему си поучен.

Најава рођења Јована Крститеља

5 У време јудејског цара Ирода живео је свештеник по имену Захарија. Он је био из Авијиног свештеничког реда, а и његова жена, по имену Јелисавета, била је Ааронов потомак. 6 Обоје су били праведни у Божијим очима, јер су беспрекорно извршавали све Господње заповести и прописе. 7 Деце нису имали пошто је Јелисавета била нероткиња, а и једно и друго су већ били зашли у године.

8 Када је једном Захарија обављао службу као свештеник пред Богом по распореду свога реда, 9 паде на њега коцка – по свештеничком обичају – да уђе у Господњи Храм и запали кâд. 10 А у време кађења, сав окупљени народ молио се напољу.

11 Тада се Захарији појави Господњи анђео, стојећи с десне стране кадионог жртвеника. 12 Када је Захарија угледао анђела, узнемири се и обузе га страх.

13 Али анђео му рече: »Не бој се, Захарија, јер је твоја молитва услишена. Твоја жена Јелисавета родиће ти сина, а ти му дај име Јован. 14 Он ће ти бити радост и весеље, и многи ће се радовати кад се он роди, 15 јер ће бити велик у Господњим очима. Неће пити ни вино ни друга опојна пића, а биће испуњен Светим Духом већ у мајчиној утроби. 16 Он ће многе Израелце окренути њиховом Господу Богу 17 и ићи пред њим у Илијином духу и сили, да срце очева окрене њиховој деци, а непокорне разборитости праведника – да припреми Господу народ спреман.«

18 Тада Захарија упита анђела: »По чему ћу то знати? Стар сам човек, а и жена ми је зашла у године.«

19 »Ја сам Гаврило«, одговори му анђео и рече: »Ја стојим пред Богом, а послан сам да говорим с тобом и да ти објавим ову радосну вест. 20 А ево, занемећеш и нећеш моћи да говориш све до оног дана када ће се ово догодити, јер ниси поверовао мојим речима, које ће се обистинити у своје време.«

21 А народ је чекао Захарију и чудио се што се толико задржао у Храму. 22 Када је изашао, није могао да им говори и они увидеше да је у Храму имао виђење. Он им се обрати знацима, али остаде нем.

23 Када су се завршили дани његове службе, Захарија се врати кући. 24 После тога његова жена Јелисавета затрудне и пет месеци се крила.

25 »Господ је то учинио за мене«, говорила је, »у дане када ме је погледао и уклонио са мене срамоту међу људима.«

Најава Исусовог рођења

26 У шестом месецу Јелисаветине трудноће, Бог посла анђела Гаврила у галилејски град Назарет, 27 девојци по имену Марија. Она је била верена са човеком који се звао Јосиф, а био је из куће Давидове.

28 Гаврило уђе к њој и рече јој: »Здраво, ти која си стекла милост! Господ је с тобом!«

29 Она се узнемири због ових речи, размишљајући шта би овај поздрав могао да значи.

30 »Не бој се, Марија«, рече јој анђео, »јер си нашла милост код Бога. 31 Ево, зачећеш и родити сина, и даћеш му име Исус. 32 Биће велик и зваће се Син Свевишњега. Господ Бог ће му дати престо његовог оца Давида 33 и он ће довека владати над Јаковљевим народом и његовом царству неће бити краја.«

34 Тада Марија упита анђела: »Како то може бити кад сам још девица+ 1,34 кад сам још девица Дословно: кад још нисам упознала мушкарца.?«

35 »Свети Дух ће сићи на тебе«, одговори јој анђео, »и сенка силе Свевишњега ће пасти на тебе. Тако ће се то свето дете које ће се родити звати Син Божији.+ 1,35 Тако … Божији Или: Тако ће се дете које ће се родити звати Свети Син Божији.36 Ено и твоја рођака Јелисавета је зачела сина у својој старости, и она, коју зову нероткињом, већ је у шестом месецу. 37 Јер, Богу ништа није немогуће.«

38 »Служитељка сам Господња«, рече Марија. »Нека ми буде како си рекао.«

И анђео оде од ње.

Марија код Јелисавете

39 Тих дана Марија се спреми и пожури у горски крај, у један град у Јудеји, 40 и тамо уђе у Захаријину кућу, па поздрави Јелисавету.

41 Када је Јелисавета чула Маријин поздрав, у утроби јој заигра дете и она се испуни Светим Духом, 42 па гласно узвикну: »Благословена си међу женама и благословено дете које ћеш родити! 43 Чиме сам заслужила+ 1,43 Чиме сам заслужила Дословно: Откуд ми то. да мајка мога Господа долази к мени? 44 Чим је глас твога поздрава допро до мојих ушију, у мени је од радости заиграло дете. 45 И благо теби, јер си поверовала да ће се испунити оно што ти је Господ рекао.«

Маријин хвалоспев

46 А Марија рече:

»Моја душа велича Господа

47 и мој дух кличе у Богу, мом Спаситељу,

48 јер је видео понизност своје служитељке.

Од сада ће ме сви нараштаји звати срећном,

49 јер је Силни за мене учинио велика дела.

Његово име је свето

50 и он је из поколења у поколење милостив

онима који га се боје.

51 Силна је дела учинио својом десницом.

Распршио је охоле и њихову уображеност,

52 владаре збацио с престола,

а понизне узвисио.

53 Гладне је наситио добрима,

а богате отпустио празних руку.

54 Дошао је да помогне своме слузи Израелу,

55 сетио се да буде милостив Аврааму

и његовим потомцима довека,

као што је и обећао нашим праоцима.«

56 И Марија остаде са Јелисаветом око три месеца, па се врати кући.

Рођење Јована Крститеља

57 Када је дошло време да се Јелисавета породи, она роди сина. 58 А њени суседи и рођаци су чули да јој је Господ указао велику милост, па су се радовали с њом. 59 Осмога дана дођоше да обрежу дете и хтедоше да му, по оцу, надену име Захарија.

60 Али његова мајка рече: »Не, зваће се Јован.«

61 »Нико од твојих рођака се тако не зове«, рекоше јој, 62 а онда знаковима упиташе његовог оца како би он желео да се дете зове.

63 Захарија затражи плочицу за писање и написа: »Име му је Јован.«

И сви се зачудише.

64 Њему се сместа отворише уста и одвеза језик, па поче да говори славећи Бога, 65 а страх обузе све суседе. Људи су по целом јудејском горју говорили о свему томе 66 и ко год је то чуо, чудио се и питао: »Шта ли ће то бити од тога детета?« јер је Господња рука била с њим.

Захаријин хвалоспев

67 Његов отац Захарија се испуни Светим Духом, па је пророковао:

68 »Нека је благословен Господ, Бог Израелов,

што је дошао да избави+ 1,68 избави Или: откупи. свој народ

69 и што нам је подигао моћног Спаситеља+ 1,69 моћног Спаситеља Дословно: рог спасења.

у кући свога слуге Давида,

70 као што је давно рекао

кроз уста својих светих пророка

71 да ће нас спасти од наших непријатеља

и од руке свих који нас мрзе,

72 да ће се смиловати нашим праоцима

и сетити се свога светог савеза,

73 заклетве којом се заклео нашем оцу Аврааму –

74 да ће нас избавити из руку непријатељâ

и дати нам да му служимо без страха,

75 у светости и праведности пред њим

свих дана нашега живота.

76 А ти ћеш се, дете, звати пророк Свевишњега,

јер ћеш ићи пред Господом да му припремиш пут,

77 да обзнаниш његовом народу

да је спасење у опроштењу њихових греха

78 због велике самилости нашега Бога

којим ће нам доћи светлост са неба+ 1,78 са неба Дословно: са висине.

79 да засветли онима који живе у тами и у сенци смрти

и усмери наше ноге на пут мира.«

80 Дечак је растао и јачао духом. Боравио је у пустињи све до дана када је јавно иступио пред Израел.

2

Исусово рођење

(Мт 1,18-25)

1 У то време цар Август издаде наредбу да се попише становништво целог света+ 2,1 целог света То јест: Римског царства.. 2 Био је то први попис извршен док је Квириније управљао Сиријом. 3 Сви су ишли да се попишу, свако у свој град, 4 па тако и Јосиф из града Назарета у Галилеји оде у Јудеју, у Давидов град Витлејем – јер је био из Давидове куће и лозе – 5 да се упише са својом вереницом Маријом, која је била у другом стању. 6 Док су били тамо, дође време да се Марија породи, 7 и она роди свога сина првенца, па га пови у пелене и стави у јасле, јер за њих није било места у гостионици.

Пастири и анђели

8 А у том крају су боравили пастири и ноћу, под ведрим небом, чували стражу код својих стада. 9 Њима се појави Господњи анђео и обасја их Господња слава, па се веома уплашише.

10 »Не бојте се«, рече им анђео, »јер вам доносим радосну вест која ће веома обрадовати сав народ: 11 данас вам се у Давидовом граду родио Спаситељ – Христос Господ. 12 А ово ће вам бити знак: наћи ћете дете повијено у пелене како лежи у јаслама.«

13 Одједном се анђелу придружи мноштво небеске војске+ 2,13 небеске војске То јест: анђелâ., хвалећи Бога и говорећи:

14 »Слава Богу на висини,

а на земљи мир људима који су по његовој вољи.«

15 Када су анђели отишли од њих и вратили се на небо, пастири рекоше један другом: »Хајдемо у Витлејем да видимо то о чему нас је Господ обавестио.«

16 Онда брзо одоше и нађоше Марију и Јосифа, и дете како лежи у јаслама. 17 А када су то видели, испричаше шта им је речено о том детету. 18 Сви који су то чули задивише се ономе што су им пастири испричали, 19 а Марија је све то упамтила и стално о томе размишљала. 20 Пастири се вратише кући, славећи и хвалећи Бога, јер је оно што су чули и видели било баш онако како им је и речено.

Исуса доносе у Храм

21 Осмога дана, када је било време да се дете обреже, дадоше му име Исус, како га је назвао анђео пре него што је био зачет.

22 Када су се завршили дани њиховог очишћења по Мојсијевом закону, Јосиф и Марија га однеше у Јерусалим да га покажу Господу 23 – као што пише у Господњем закону: »Нека се свако прворођено мушко одвоји за Господа«+ 2,23 2. Мојс 13,2 и 1224 – и да принесу жртву – као што каже Господњи закон: »пар грлица или два голупчета«+ 2,24 3. Мојс 12,8.

25 А у Јерусалиму је живео човек по имену Симеон. Био је то праведан и побожан човек и ишчекивао је Израелову утеху. На њему је био Свети Дух 26 и објавио му да неће умрети док не види Господњег Христа. 27 Подстакнут Духом, он оде у Храм, па кад су родитељи унели малог Исуса да за њега изврше оно што захтева законски обичај, 28 Симеон га узе на руке, благослови Бога и рече:

29 »Сада, Господару, отпушташ мене, свога слугу, у миру,

као што си и обећао.

30 Јер, моје очи су виделе твоје спасење,

31 које си припремио пред очима+ 2,31 очима Дословно: лицем. свих народа –

32 светлост за просветљење незнабожаца+ 2,32 за просветљење незнабожаца Или: за откривење незнабошцима.

и на славу свога народа, Израела.«

33 А Исусови отац и мајка се зачудише ономе што је о њему речено.

34 Тада их Симеон благослови, па рече његовој мајци Марији: »Ово дете је одређено да обори и подигне многе у Израелу и да буде знак који ће бити оспораван, 35 да се разоткрију мисли многих. А мач ће пробости и твоју душу.«

36 Тамо је била и пророчица Ана кћи Фануилова, из Асировог племена. Била је веома стара – по венчању је с мужем живела седам година, 37 а као удовица до своје осамдесет четврте године. Није излазила из Храма, него је, постећи и молећи се, служила Богу и ноћу и дању. 38 Она им приђе баш у том часу, захвали Богу и поче да говори о детету свима који су ишчекивали избављење+ 2,38 избављење Или: откупљење. Јерусалима.

39 Када су извршили све по Господњем закону, вратише се у Галилеју, у свој град Назарет. 40 А дете је расло, јачало и пунило се мудрошћу, и на њему је била Божија милост.

Дечак Исус у Храму

41 Његови родитељи су сваке године за Празник Пасхе одлазили у Јерусалим. 42 Када је имао дванаест година, они, по обичају, одоше на празник. 43 По завршетку празника, када су се враћали кући, дечак Исус остаде у Јерусалиму, а његови родитељи то нису знали. 44 Мислећи да је међу осталим путницима, превалише дан хода. Онда га потражише међу родбином и познаницима, 45 па кад га не нађоше, вратише се у Јерусалим да га траже. 46 После три дана, нађоше га како седи међу учитељима у Храму, слуша их и пита. 47 А сви који су га слушали, дивили су се његовој памети и његовим одговорима.

48 Када су га родитељи угледали, запрепастише се, а мајка му рече: »Зашто си нам то учинио, сине? Твој отац и ја смо туговали док смо те тражили.«

49 А он им рече: »Зашто сте ме тражили? Зар нисте знали да морам да будем у дому свога Оца?«

50 Али они не разумеше шта им је рекао.

51 Онда се с њима вратио у Назарет и био им послушан. А његова мајка је све то памтила. 52 Исус је напредовао у мудрости и зрелости и у милости код Бога и људи.

3

Јован Крститељ припрема пут

(Мт 3,1-12; Мк 1,1-8; Јн 1,19-28)

1 Петнаесте године владавине цара Тиберија, када је Понтије Пилат био намесник у Јудеји, Ирод био тетрарх Галилеје, његов брат Филип тетрарх Итуреје и Трахонитиде, Лисаније тетрарх Авилине, 2 а Ана и Кајафа првосвештеници, Божија реч дође Јовану сину Захаријином у пустињи, 3 па он прође целим подручјем око реке Јордан, проповедајући покајничко крштење за опроштење грехâ, 4 као што је записано у књизи пророка Исаије:

»Глас онога који виче у пустињи:

‚Припремите пут Господњи,

поравнајте му стазе!

5 Свака долина ће се испунити

и свака планина и брдо слегнути.

Што је кривудаво, постаће право,

а неравни путеви биће равни,

6 и сви људи ће видети Божије спасење.‘«+ 3,6 Ис 40,3-5

7 Јован рече народу који је к њему долазио да их он крсти: »Змијски породе! Ко вас је упозорио да избегнете гнев који предстоји? 8 Донесите плод достојан покајања. И немојте међу собом да говорите: ‚Имамо оца Авраама‘, јер кажем вам да Бог може од овог камења да подигне децу Аврааму. 9 Секира је већ положена на корен дрвећа и биће посечено и бачено у ватру свако дрво које не доноси добар плод.«

10 »Па шта онда да чинимо?« упита га народ.

11 »Ко има два огртача«, одговори им он, »нека да оном ко нема. И ко има хране, нека учини исто.«

12 Дођоше и цариници да се крсте, па га упиташе: »Учитељу, шта да чинимо?«

13 А он им рече: »Не узимајте више него што вам је одређено.«

14 Упиташе га и неки војници: »А шта ми треба да чинимо?«

Он им одговори: »Ни од кога не изнуђујте новац, не оптужујте лажно и будите задовољни својом платом.«

15 А народ је био у стању ишчекивања и сви су се питали да није можда Јован Христос.

16 Јован им свима одговори, рекавши: »Ја вас крштавам водом. Али, долази један моћнији од мене – ја нисам достојан ни ремење на његовој обући да одвежем. Он ће вас крстити Светим Духом и огњем. 17 У руци му је вејача којом ће очистити своје гумно и скупити пшеницу у свој амбар, а плеву спалити неугасивим огњем.«

18 Тако је Јован, опомињући их још многим другим речима, народу објавио еванђеље. 19 А тетрарх Ирод, кога је Јован укорио због Иродијаде, жене његовог брата, и због свих злодела која је починио, 20 на све то додаде и ово: затвори Јована у тамницу.

Исусово крштење

(Мт 3,13-17; Мк 1,9-11)

21 Када се крстио сав народ, крстио се и Исус. И док се молио, отвори се небо 22 и на њега се спусти Свети Дух у обличју голуба.

А са неба се зачу глас: »Ти си мој љубљени Син! Ти си по мојој вољи!«

Родослов Исуса Христа

(Мт 1,1-17)

23 Исус је, када је почео своје деловање, имао око тридесет година и био је – како се сматрало –

син Јосифов, син Илијев,

24 син Мататов, син Левијев, син Мелхијев, син Јанејев, син Јосифов,

25 син Мататијин, син Амосов, син Наумов, син Еслијев, син Нангејев,

26 син Маатов, син Мататијин, син Семеинов, син Јосихов, син Јодин,

27 син Јоананов, син Рисин, син Зоровавелов, син Салатиилов, син Ниријев,

28 син Мелхијев, син Адијев, син Косамов, син Елмадамов, син Иров,

29 син Исусов, син Елиезеров, син Јоримов, син Мататов, син Левијев,

30 син Симеонов, син Јудин, син Јосифов, син Јонамов, син Елиакимов,

31 син Мелејин, син Менин, син Мататин, син Натанов, син Давидов,

32 син Јесејев, син Јовидов, син Воозов, син Салмонов, син Наасонов,

33 син Аминадавов, син Админов, син Арнијев+ 3,33 син Админов, син Арнијев У неким рукописима уместо тога стоји: син Арамов (в. Мт 1,4); други рукописи се у великој мери разликују., син Есромов, син Фаресов, син Јудин,

34 син Јаковљев, син Исааков, син Авраамов, син Тарин, син Нахоров,

35 син Серухов, син Рагавов, син Фалеков, син Еверов, син Салин,

36 син Каинамов, син Арфаксадов, син Симов, син Нојев, син Ламехов,

37 син Матусалин, син Енохов, син Јаретов, син Малалеилов, син Каинамов,

38 син Еносов, син Ситов, син Адамов, син Божији.

4

Ђаво искушава Исуса

(Мт 4,1-11; Мк 1,12-13)

1 Исус се, пун Светога Духа, врати са реке Јордан, а Дух га одведе у пустињу, 2 где га је ђаво искушавао четрдесет дана. Све то време Исус није ништа јео, па кад су истекли ти дани, огладне.

3 А ђаво му рече: »Ако си Син Божији, реци овом камену да постане хлеб.«

4 »Записано је«, одговори му Исус, »‚Човек не живи само од хлеба.‘+ 4,4 5. Мојс 8,3«

5 Ђаво га одведе на једно високо место, па му у једном трену показа сва царства света 6 и рече: »Даћу ти сву њихову власт и сјај, јер су мени дати и ја могу да их дам коме хоћу. 7 Ако ми се, дакле, поклониш, све ће бити твоје.«

8 »Записано је«, одговори му Исус, »‚Клањај се Господу, своме Богу, и њему јединоме служи.‘+ 4,8 5. Мојс 6,13«

9 Онда га ђаво одведе у Јерусалим, постави га на врх Храма, па му рече: »Ако си Син Божији, баци се одавде доле, 10 јер записано је:

‚Наредиће својим анђелима за тебе

да те чувају‘,+ 4,10 Пс 91,11

11 и:

‚Они ће те носити на рукама,

да ногом не запнеш за камен.‘«+ 4,11 Пс 91,12

12 »Писмо такође каже«, одговори му Исус, »‚Не искушавај Господа, свога Бога.‘+ 4,12 5. Мојс 6,16«

13 Када је ђаво завршио са свим овим искушењима, остави Исуса до неког повољнијег часа.

Исус одбачен у Назарету

(Мт 13,53-58; Мк 6,1-6)

14 Исус се, у сили Духа, врати у Галилеју и глас о њему рашири се по целом том крају. 15 Учио је народ у тамошњим синагогама и сви су га хвалили.

16 Тако оде и у Назарет, где је одрастао, па у суботу, по свом обичају, уђе у синагогу. Устаде да чита, 17 а они му дадоше књигу пророка Исаије. Он отвори књигу и нађе место где пише:

18 »На мени је Дух Господњи,

јер ме је помазао

да сиромасима објавим еванђеље.

Послао ме да сужњима објавим ослобођење,

слепима да ће прогледати,

да на слободу пустим потлачене,

19 да објавим годину благонаклоности Господње.«+ 4,19 Ис 61,1-2

20 Онда затвори књигу, врати је службенику па седе, а очи свих у синагоги биле су упрте у њега.

21 Он им рече: »Данас, док сте слушали, ово Писмо се испунило.«

22 И сви су о њему лепо говорили и дивили се умилним речима које су излазиле из његових уста.

»Зар ово није Јосифов син?« питали су.

23 А он им рече: »Сигурно ћете ми рећи ову пословицу: ‚Лекару, излечи самога себе. Учини и овде, у свом завичају, оно што смо чули да си учинио у Кафарнауму.‘«

24 И још рече: »Истину вам кажем: ниједан пророк није добро примљен у свом завичају. 25 Заиста вам кажем: у Илијино време, у Израелу је било много удовица када је небо било затворено три године и шест месеци и настала велика глад по целој земљи. 26 Али Илија није био послан ниједној од њих, него једној удовици у Сарепти Сидонској. 27 А у Јелисејево време било је много губавих у Израелу, али ниједан од њих није био очишћен, него Неман Сиријац.«

28 Када су то људи у синагоги чули, обузе их бес. 29 Устадоше и избацише га из града, па га одведоше на ивицу брда на коме је сазидан њихов град, с намером да га баце низ литицу. 30 Али он прође између њих и оде својим путем.

Излечење опседнутога

(Мк 1,21-28)

31 Потом оде у галилејски град Кафарнаум, па је у суботу учио народ, 32 а они су се дивили његовом учењу, јер је његова реч имала снагу. 33 А у синагоги је био један човек кога је опсео демон, нечисти дух.

Он снажним гласом повика: 34 »Еј, шта ми имамо с тобом, Исусе Назарећанине? Јеси ли дошао да нас уништиш? Знам ко си – Светац Божији.«

35 А Исус му запрети рекавши: »Умукни и изађи из њега!«

Тада демон обори човека пред свима, па изађе из њега не наудивши му.

36 Сви се веома зачудише и рекоше један другом: »Какво је то учење? Он влашћу и силом заповеда нечистим духовима и они излазе!«

37 И глас о Исусу рашири се по свим околним местима.

Излечење многих

(Мт 8,14-17; Мк 1,29-39)

38 Исус изађе из синагоге и оде у Симонову кућу. А Симонову ташту је спопала јака грозница, па Исуса замолише да јој помогне. 39 Он се наднесе над њу, запрети грозници, и она је остави. Она одмах устаде и поче да их служи.

40 Када је сунце зашло, сви који су имали болесне од разних болести, доведоше их к њему, и он их излечи положивши руке на сваког од њих.

41 Из многих су излазили и демони, вичући и говорећи: »Ти си Син Божији!«

Али он им је претио и није им дозвољавао да говоре, јер су знали да је он Христос.

42 Када је свануло, Исус изађе и оде на једно пусто место. А народ га је тражио, па дођоше тамо где се налазио и покушаше да га задрже да не оде од њих.

43 Али он им рече: »Треба и другим градовима да објавим еванђеље о Божијем царству, јер сам ради тога послан.«

44 И настави да проповеда по јудејским синагогама.

5

Први ученици

(Мт 4,18-22; Мк 1,16-20)

1 Једном, док се народ гурао око њега да чује Божију реч, а он стајао покрај Генисаретског језера, 2 виде поред обале два чамца. Рибари су изашли из њих и испирали мреже. 3 Он уђе у један од чамаца, који је припадао Симону, и замоли га да се мало отисне од копна. Онда седе, па је учио народ из чамца.

4 Када је престао да говори, рече Симону: »Извези на пучину, па баците мреже за лов.«

5 »Учитељу«, одговори му Симон, »сву ноћ смо се трудили и ништа нисмо уловили. Али, ако ти кажеш, бацићу мреже.«

6 И кад су то учинили, ухватише веома много рибе – толико да су им се мреже цепале. 7 Зато махнуше друговима у другом чамцу да дођу и помогну им. Ови дођоше, па оба чамца толико напунише рибом да су почели да тону.

8 Када је Симон Петар то видео, баци се Исусу пред ноге и рече: »Иди од мене, Господе, јер сам грешан човек!«

9 Јер, он и сви који су били с њим били су запањени колико много рибе су уловили, 10 а исто тако и Зеведејеви синови Јаков и Јован, Симонови другови.

Исус тада рече Симону: »Не бој се. Од сада ћеш ловити људе.«

11 И они извукоше чамце на обалу, оставише све и пођоше за њим.

Очишћење губавога

(Мт 8,1-4; Мк 1,40-45)

12 Када је Исус био у неком граду, угледа га један човек који је био сав губав, паде ничице и замоли га: »Господе, ако хоћеш, можеш да ме очистиш.«

13 Исус пружи руку, дотаче га и рече: »Хоћу. Буди чист.«

И губа одмах нестаде с њега.

14 Онда му нареди: »Не причај ником, него иди и покажи се свештенику, па принеси жртву за своје очишћење, како је Мојсије заповедио – за сведочанство њима.«

15 Али глас о Исусу се све више ширио и силан народ је долазио да га чује и да се излечи од својих болести. 16 А он се често повлачио на усамљена места и молио се.

Излечење одузетога

(Мт 9,1-8; Мк 2,1-12)

17 Док је једног дана учио народ, седели су тамо и фарисеји и учитељи закона који су дошли из свих галилејских и јудејских села и из Јерусалима. А Исус је лечио Господњом силом. 18 Дођоше и неки људи носећи на постељи једног одузетога, па покушаше да га унесу и положе пред Исуса. 19 Пошто због народа нису могли да га унесу, попеше се на кров и на постељи га, кроз црепове, спустише пред Исуса.

20 Када је Исус видео њихову веру, рече: »Човече, опраштају ти се греси.«

21 Тада учитељи закона и фарисеји помислише: »Ко је овај што хули? Ко, осим јединога Бога, може да опрашта грехе?«

22 Али Исус је знао о чему размишљају, па им рече: »Зашто тако мислите? 23 Шта је лакше? Рећи: ‚Опраштају ти се греси‘, или рећи: ‚Устани и ходај‘? 24 Али, да знате да Син човечији има власт на земљи да опрашта грехе…« Онда рече одузетоме: »Теби говорим! Устани, узми своју постељу и иди кући.«

25 И човек одмах устаде пред њима, узе оно на чему је лежао и оде кући, славећи Бога. 26 Сви се силно задивише, па почеше да славе Бога и, пуни страха, да говоре: »Данас смо видели нешто невероватно!«

Исус позива Левија

(Мт 9,9-13; Мк 2,13-17)

27 Исус после тога изађе и виде цариника Левија како седи на царинарници, па му рече: »Пођи за мном.«

28 И овај остави све, устаде и пође за њим.

29 Онда Левије спреми за Исуса велику гозбу у својој кући. А с њима су јели многи цариници и други људи.

30 Тада фарисеји и њихови учитељи закона почеше да приговарају Исусовим ученицима говорећи: »Зашто једете и пијете са цариницима и грешницима?«

31 А Исус им рече: »Није здравима потребан лекар, већ болеснима. 32 Нисам дошао да на покајање позовем праведнике, него грешнике.«

Исуса испитују о посту

(Мт 9,14-17; Мк 2,18-22)

33 Они му рекоше: »Јованови ученици често посте и моле се, а тако и фарисејски ученици, а твоји стално једу и пију.«

34 »Можете ли младожењине сватове да натерате да посте док је младожења с њима?« упита их Исус. 35 »Али, доћи ће време када ће им отети младожењу, и тада ће постити.«

36 Онда им исприча и причу: »Нико не откида закрпу са нове одеће да би је пришио на стару. Ако то учини, поцепаће нову одећу, а закрпа са нове неће пристајати старој. 37 И нико не сипа ново вино у старе мешине. Ако то учини, ново вино ће поцепати мешине и просути се, а мешине ће пропасти. 38 Него, ново вино треба сипати у нове мешине. 39 И нико ко је пио старо вино, не тражи ново, јер каже: ‚Старо је добро.‘«

6

Господар суботе

(Мт 12,1-8; Мк 2,23-28)

1 Када је Исус једне суботе пролазио кроз житна поља, његови ученици су кидали класове, трли их рукама и јели.

2 Тада неки фарисеји рекоше: »Зашто чините оно што се не сме чинити у суботу?«

3 »Зар нисте читали«, упита их Исус, »шта је Давид учинио кад су он и његови пратиоци огладнели? 4 Ушао је у Божији дом, узео свете хлебове – које не сме да једе нико осим свештеникâ – јео и дао својим пратиоцима?«

5 И још им рече: »Син човечији је господар суботе.«

Излечење човека са осушеном руком

(Мт 12,9-14; Мк 3,1-6)

6 Једне друге суботе уђе у синагогу и поче да учи народ. А тамо је био и један човек са осушеном десном руком. 7 Учитељи закона и фарисеји будно су пазили на Исуса да виде да ли ће да лечи у суботу, како би имали разлог да га оптуже.

8 Он је знао шта мисле, па рече човеку са осушеном руком: »Дигни се и стани у средину.«

И овај се диже и стаде.

9 Тада им Исус рече: »Питам вас: да ли суботом сме да се чини добро или зло, да се живот спасе или убије?«

10 Затим их све заокружи погледом, па рече човеку: »Испружи руку.«

Овај тако учини и рука му оздрави. 11 А они се разгневише, па међу собом почеше да разговарају о томе шта да ураде са Исусом.

Избор Дванаесторице

(Мт 10,1-4; Мк 3,13-19)

12 Тих дана Исус оде на гору да се помоли, па проведе ноћ молећи се Богу. 13 А када је свануло, позва своје ученике и изабра дванаесторицу, које назва и апостолима: 14 Симона, кога је назвао и Петар, и његовог брата Андреју; Јакова и Јована; Филипа и Вартоломеја; 15 Матеја и Тому; Јакова Алфејевог и Симона званог Зилот; 16 Јуду Јаковљевог и Јуду Искариотског, који је постао издајник.

Благослови и претње

(Мт 4,23-5,12)

17 Исус сиђе с њима и стаде на једно равно место. А тамо је било мноштво његових ученика и силан народ из целе Јудеје, из Јерусалима и тирског и сидонског приморја. 18 Дошли су да га чују и да се излече од својих болести. А оздрављали су и они које су мучили нечисти духови. 19 Сав народ је хтео да га дотакне, јер је из њега излазила сила и све их лечила.

20 Тада Исус погледа своје ученике и рече:

»Благо вама који сте сиромашни,

јер ваше је Божије царство.

21 Благо вама који сада гладујете,

јер ћете се наситити.

Благо вама који сада плачете,

јер ћете се смејати.

22 »Благо вама кад вас људи замрзе, кад вас изопште и вређају, и кад ваше име одбаце као зло – због Сина човечијега. 23 Радујте се тога дана и скачите од радости, јер је велика ваша награда на небу. Јер, њихови праоци су исто тако чинили пророцима. 24 Али тешко вама, богаташи, јер сте већ примили своју утеху. 25 Тешко вама који сте сада сити, јер ћете гладовати. Тешко вама који се сада смејете, јер ћете туговати и плакати. 26 Тешко вама кад сви људи о вама лепо говоре, јер су њихови праоци тако чинили лажним пророцима.«

Љубав према непријатељима

(Мт 5,38-48; 7,12а)

27 »А вама који слушате кажем: волите своје непријатеље, чините добро онима који вас мрзе, 28 благосиљајте оне који вас проклињу, молите се за оне који вас злостављају. 29 Ако те неко удари по образу, окрени и други. Ако ти неко узме огртач, не спречавај га да ти узме и кошуљу. 30 Дај свакоме ко од тебе нешто затражи, и ако неко узме твоје, не тражи то назад. 31 Како желите да људи чине вама, тако треба ви да чините њима.

32 »Ако волите оне који воле вас, какву похвалу заслужујете? Јер, и грешници воле оне који воле њих. 33 И ако чините добро онима који вама чине добро, какву похвалу заслужујете? То исто чине и грешници. 34 И ако позајмљујете онима за које се надате да ће вам вратити, какву похвалу заслужујете? И грешници позајмљују грешницима да им се исто врати.

35 »Него, волите своје непријатеље и чините им добро. И позајмљујте не очекујући ништа, и ваша награда биће велика и бићете синови Свевишњега Бога, јер је он благ према незахвалнима и злима. 36 Будите милосрдни као што је и ваш Отац милосрдан.«

Не судите

(Мт 7,1-5)

37 »Не судите, па вам се неће судити. Не осуђујте, па нећете бити осуђени. Опраштајте, и биће вам опроштено. 38 Дајте, и даће вам се. Сипаће вам у наручје добру меру, набијену, стресену и преобилну. Јер, каквом мером мерите, таквом ће се и вама мерити.«

39 А исприча им и ову причу: »Може ли слепи да води слепога? Зар неће обојица упасти у јаму? 40 Ниједан ученик није већи од свога учитеља – и потпуно научен, биће само као учитељ.

41 »Зашто гледаш трун у оку свога брата, а не примећујеш брвно у своме оку? 42 Како можеш да кажеш своме брату: ‚Брате, дај да ти извадим трун из ока‘, кад не видиш брвно у свом? Лицемеру! Прво извади брвно из свога ока, па ћеш тек онда добро видети како да извадиш трун из ока свога брата.«

Дрво и његов плод

(Мт 7,17-20; 12,34б-35)

43 »Нема доброг дрвета које доноси рђав плод, ни рђавог дрвета које доноси добар плод. 44 Јер, свако дрво се познаје по свом плоду. Са трња се не беру смокве, ни грожђе са купине. 45 Добар човек из добре ризнице свога срца износи добро, а зао човек из зле ризнице износи зло, јер уста говоре оно чега је срце пуно.«

Два темеља

(Мт 7,24-27)

46 »Зашто ме зовете: ‚Господе, Господе‘, а не чините оно што вам говорим? 47 Показаћу вам коме је сличан сваки онај ко дође к мени, чује моје речи и извршава их: 48 сличан је човеку који зида кућу. Ископао је дубоко и поставио темељ на стени, па кад је наишла бујица, река навали на ту кућу, али није могла да је пољуља, јер је ова била добро сазидана.

49 »А ко чује и не извршава, сличан је човеку који је сазидао кућу на земљи, без темеља. Река навали на њу и кућа се одмах сруши, па од ње остаде само велика развалина.«

7

Капетанова вера

(Мт 8,5-13; Јн 4,43-54)

1 Када је све ово изговорио пред народом, оде у Кафарнаум. 2 А једном капетану је слуга кога је веома ценио био на смрт болестан. 3 Када је чуо за Исуса, капетан посла јудејске старешине да га замоле да дође и излечи његовог слугу.

4 Они дођоше к Исусу и усрдно га замолише, рекавши: »Заслужује да му то учиниш, 5 јер воли наш народ, а и синагогу нам је подигао.«

6 И Исус пође с њима.

Када је већ био надомак куће, капетан посла своје пријатеље да му кажу: »Господару, не мучи се, јер нисам достојан да уђеш под мој кров. 7 Зато ни себе нисам сматрао достојним да ти приђем. Него, само реци реч и мој слуга ће оздравити. 8 Јер, ја сам човек подређен власти и имам под собом војнике, па кажем једном: ‚Иди!‘ и он оде, а другом: ‚Дођи!‘ и он дође. И свом слузи кажем: ‚Уради!‘ и он уради.«

9 Када је то чуо, Исус му се задиви, па се окрену народу који је ишао за њим и рече: »Кажем вам: толику веру нисам нашао ни у Израелу.«

10 А када су се послани вратили кући, нађоше слугу здрава.

Исус васкрсава удовичиног сина

11 Убрзо затим Исус оде у град који се зове Наин. Пратили су га ученици и силан народ. 12 Када се приближио градској капији, управо су износили мртваца, јединца у мајке удовице. С њом је било и много народа из града.

13 Када ју је Господ угледао, сажали се на њу, па јој рече: »Не плачи.«

14 Онда приђе и дотаче сандук, а они који су га носили стадоше.

Исус рече: »Младићу, теби говорим: устани.«

15 И мртвац седе, па поче да говори, а Исус га предаде његовој мајци.

16 Све обузе страх, па почеше да славе Бога, говорећи: »Велик пророк се појавио међу нама« и: »Бог је дошао да помогне свом народу.«

17 И то се разгласи по целој Јудеји и околним крајевима.

Исус и Јован Крститељ

(Мт 11,2-19)

18 Јованови ученици јавише Јовану о свему овом, па он позва двојицу својих ученика 19 и посла их Господу да га упитају: »Јеси ли ти Онај који треба да дође или да чекамо другога?«

20 Када су ови дошли к Исусу, рекоше: »Послао нас је Јован Крститељ да те упитамо: ‚Јеси ли ти Онај који треба да дође или да чекамо другога?‘«

21 А баш у то време Исус је многе излечио од болести, мука и злих духова, и многим слепима вратио вид.

22 Зато им одговори: »Идите и испричајте Јовану о свему што сте овде видели и чули: слепи опет виде, хроми ходају, губави се чисте, глуви чују, мртви васкрсавају, а сиромасима се проповеда еванђеље. 23 И благо оном ко се о мене не саблазни.«

24 Када су Јованови изасланици отишли, Исус поче народу да говори о Јовану: »Шта сте хтели да видите кад сте изашли у пустињу? Трску коју љуља ветар? 25 Не? Него, шта сте хтели да видите? Човека обученог у лепу+ 7,25 лепу Дословно: меку. одећу? Не, они који носе лепу одећу и уживају у раскоши налазе се по палатама. 26 Шта сте, дакле, хтели да видите? Пророка? Да, кажем вам: и више него пророка! 27 То је онај за кога је записано:

‚Ево, шаљем свога гласника испред тебе,

који ће пред тобом припремити пут.‘+ 7,27 Мал 3,1

28 Кажем вам: међу рођенима од жена нико није већи од Јована, а најмањи у Божијем царству већи је од њега.«

29 И сав народ који је слушао – чак и цариници – признао је Божију праведност крстивши се Јовановим крштењем. 30 Али фарисеји и познаваоци Закона, не крстивши се, одбацили су оно што је Бог хтео да учини за њих.

31 »С чим да упоредим људе овог нараштаја? Чему су слични? 32 Слични су деци која седе на тргу и довикују једна другој:

‚Свирали смо вам, али не заиграсте.

Нарицали смо, али не заплакасте.‘

33 Јован Крститељ је дошао и није ни јео хлеб ни пио вино, а ви кажете: ‚Опседнут је демоном.‘ 34 Дошао је Син човечији, који једе и пије, а ви кажете: ‚Види изелице и пијанице, пријатеља цариника и грешника.‘ 35 Али мудрост оправдавају сва њена деца.«

Грешница помазује Исуса

36 Један фарисеј позва Исуса да једе с њим, па он оде у његову кућу и леже за трпезу. 37 Када је једна жена, грешница из тога града, сазнала да је Исус за трпезом у фарисејевој кући, донесе алабастрену посуду мирисне помасти, 38 па стојећи иза Исуса, код његових ногу, плачући, поче да му кваси ноге сузама. Онда их обриса својом косом, па му је љубила ноге и мазала их помашћу.

39 Када је то видео фарисеј који га је позвао, рече у себи: »Да је овај човек пророк, знао би ко је и каква је ова жена која га дотиче – да је грешница.«

40 »Симоне«, рече му Исус, »имам нешто да ти кажем.«

»Кажи«, одврати овај.

41 »Двојица су била дужна једном зајмодавцу«, рече Исус. »Један је дуговао пет стотина динара+ 7,41 пет стотина динара Један динар је имао вредност једне наднице., а други педесет. 42 Али, како нису имали да врате, зајмодавац опрости обојици. Који од њих ће га више волети?«

43 Симон одговори: »Онај, мислим, коме је више опростио.«

»Тачно си просудио«, рече му Исус.

44 Онда се окрену према жени, па упита Симона: »Видиш ли ову жену? Кад сам дошао у твоју кућу, ти ми ниси дао воде да оперем ноге, а она је сузама облила моје ноге и обрисала их косом. 45 Ниси ме поздравио пољупцем, а она, откад сам ушао, не престаје да ми љуби ноге. 46 Ниси ми помазао главу уљем, а она ми је ноге помазала мирисном помашћу. 47 Зато ти кажем: опроштени су јој многи греси, јер је показала велику љубав. А коме је мало опроштено, мало и воли.«

48 Онда рече жени: »Опраштају ти се греси.«

49 Тада они који су с њим били за трпезом рекоше међу собом: »Ко је овај што и грехе опрашта?«

50 А Исус рече жени: »Твоја вера те је спасла. Иди у миру.«

8

Прича о сејачу

(Мт 13,1-9; Мк 4,1-9)

1 После тога Исус поче да обилази градове и села, проповедајући и објављујући еванђеље о Божијем царству. С њим су била и Дванаесторица 2 и неке жене које су биле излечене од злих духова и болести: Марија звана Магдалина, из које је изашло седам демона, 3 Јована, жена Иродовог домоуправитеља Хузе, Сусана и многе друге. Ове жене су им помагале својом имовином.

4 Док се силан народ окупљао и људи долазили из разних градова, Исус им исприча ову причу: 5 »Изашао сејач да посеје семе. И док је сејао, мало семена паде поред пута, и би изгажено и птице га позобаше. 6 Друго паде на камен, па кад је изникло, осуши се, јер није имало влаге. 7 Треће семе паде у трње, па трње израсте с њим и угуши га. 8 А четврто семе паде на добро тле и изникну и донесе стострук плод.«

Када је то изговорио, повика: »Ко има уши да чује, нека чује!«

Сврха прича

(Мт 13,10-17; Мк 4,10-12)

9 Ученици га тада упиташе шта значи та прича.

10 А он им рече: »Вама је дато да сазнате тајне Божијег царства, а осталима говорим у причама, да

‚иако гледају, не виде,

и иако слушају, не разумеју.‘«+ 8,10 Ис 6,9

Објашњење приче о сејачу

(Мт 13,18-23; Мк 4,13-20)

11 »А ово је значење приче: семе је Божија реч. 12 Оно које је пало поред пута су они којима, кад чују, долази ђаво и отима Реч из срца, да не поверују и не спасу се. 13 Оно на камену су они који, кад чују, с радошћу прихвате Реч, али немају корена. Неко време верују, али отпадају у време искушења. 14 Оно које је пало у трње су они који чују, али заокупљени животним бригама, богатством и уживањима, бивају угушени, па не донесу зрео плод. 15 А оно на добром тлу су људи доброг и племенитог срца, који чују Реч, задржавају је и истрајношћу доносе плод.«

Светиљка

(Мк 4,21-25)

16 »Нико не пали светиљку да би је сакрио под посуду или ставио под постељу, него је ставља на свећњак, да они који улазе виде светлост. 17 Јер, нема ништа скривено што се неће открити и ништа тајно што се неће сазнати и изаћи на видело. 18 Зато пазите како слушате. Јер, ко има, даће му се још, а ко нема, одузеће му се и оно што мисли да има.«

Исусова мајка и браћа

(Мт 12,46-50; Мк 3,31-35)

19 Исусова мајка и браћа дођоше к њему, али нису могли да му приђу од народа.

20 Зато му јавише: »Твоја мајка и браћа стоје напољу и желе да те виде.«

21 А он им одговори: »Моја мајка и браћа су они који слушају Божију реч и извршавају је.«

Исус стишава олују

(Мт 8,23-27; Мк 4,35-41)

22 Једног дана Исус са својим ученицима уђе у чамац, па им рече: »Пређимо на другу страну језера.«

И испловише. 23 Док су пловили, Исус заспа, а олујни ветар захвати језеро и чамац поче да се пуни водом, па се нађоше у опасности.

24 Тада му ученици приђоше и пробудише га, говорећи: »Учитељу! Учитељу! Изгибосмо!«

А он устаде, запрети ветру и узбурканим таласима, и они утихнуше и све се умири.

25 »Где вам је вера?« упита он ученике.

А они, уплашени и зачуђени, почеше да питају један другог: »Ко је овај што заповеда и ветру и води, и они му се покоравају?«

Излечење опседнутога из Герасе

(Мт 8,28-34; Мк 5,1-20)

26 Потом допловише у герасински+ 8,26 герасински У неким рукописима стоји: гадарински; а у другим: гергесински. крај, који лежи преко пута Галилеје. 27 Када је Исус изашао на обалу, приђе му један човек из града. Био је опседнут демонима, па дуго није облачио одећу ни живео у кући, него у гробовима.

28 Угледавши Исуса, повика, паде пред њега и снажним гласом рече: »Шта ја имам с тобом, Исусе, Сине Бога Свевишњега? Молим те, немој да ме мучиш!«

29 Јер, Исус је заповедио нечистом духу да изађе из тог човека, кога је често обузимао, па су га везивали ланцима, окивали му ноге и чували га. Али он је кидао окове, а демон га је гонио у пустињу.

30 »Како се зовеш?« упита га Исус.

А он рече: »Легион«, јер су у њега били ушли многи демони. 31 Ови почеше да преклињу Исуса да им не заповеди да иду у Бездан.

32 А на брду је пасло велико крдо свиња и демони га замолише да им допусти да уђу у свиње, и он им допусти. 33 Демони изађоше из човека и уђоше у свиње, а крдо се низ стрмину сјури у језеро и подави се. 34 Када су видели шта се догодило, свињари побегоше и то испричаше у граду и по селима, 35 па људи изађоше да виде шта се догодило. Када су дошли к Исусу и нашли човека из кога су изашли демони како седи код Исусових ногу, обучен и при здравој памети, уплашише се. 36 А када су им очевици испричали како је опседнути човек спасен, 37 сав народ герасинског краја замоли Исуса да оде од њих, јер их је обузео силан страх. Тако он уђе у чамац и врати се.

38 А човек из кога су изашли демони замоли га да иде с њим, али Исус га отпусти, говорећи: 39 »Врати се својој кући и испричај колико је Бог за тебе учинио.«

И човек оде, причајући људима по целом граду колико је Исус за њега учинио.

Јаирова кћи и жена која је дотакла Исусов огртач

(Мт 9,18-26; Мк 5,21-43)

40 Када се Исус вратио, дочека га народ, јер су га сви очекивали. 41 Тада дође човек по имену Јаир, старешина синагоге, и паде му пред ноге, преклињући га да дође његовој кући, 42 јер је његова једина кћи, која је имала око дванаест година, била на самрти.

Док је Исус ишао, народ се гурао око њега. 43 А тамо је била и једна жена која је дванаест година патила од крварења+ 8,43 крварења У многим рукописима стоји: крварења и која је сву своју имовину потрошила на лекаре. и нико није могао да је излечи. 44 Она приђе Исусу с леђа, дотаче скут његовог огртача и њено крварење одмах престаде.

45 А Исус упита: »Ко ме је дотакао?«

Пошто сви рекоше да нису, Петар рече: »Учитељу, народ се натискује и гура те.«

46 Али Исус рече: »Неко ме је дотакао, јер сам осетио да је из мене изашла сила.«

47 Када је жена видела да није остала непримећена, дрхтећи приђе и паде пред њим ничице, па пред свим народом рече зашто га је дотакла и како је одмах била излечена.

48 »Кћери«, рече јој Исус, »твоја вера те је излечила. Иди у миру.«

49 Док је он то говорио, дође један из дома старешине синагоге и рече: »Кћи ти је умрла. Немој више да мучиш учитеља.«

50 А Исус је то чуо, па му рече: »Не бој се. Само веруј и она ће бити спасена.«

51 Када је стигао до куће, ником не даде да уђе с њим осим Петру, Јовану, Јакову и оцу и мајци детета. 52 А сви су плакали и туговали за њом.

»Не плачите«, рече им Исус, »јер она није умрла, него само спава.«

53 Али они су му се подсмевали, јер су знали да је умрла.

54 Исус је узе за руку и викну: »Дете, устани!«

55 Дух јој се поврати, па она одмах устаде, а Исус нареди да јој дају да једе. 56 Њени родитељи се запрепастише, а Исус им нареди да ником не причају шта се догодило.

9

Послање Дванаесторице

(Мт 10,5-15; Мк 6,7-13)

1 Исус окупи Дванаесторицу и даде им моћ и власт над свим демонима и да лече болести, 2 па их посла да проповедају Божије царство и да лече болесне.

3 »Не носите ништа на пут«, рече им. »Ни штап, ни торбу, ни хлеб, ни новац, ни другу кошуљу. 4 И у који год дом уђете, останите у њему док оданде не одете. 5 А где вас не приме, кад будете одлазили из тога града, отресите прашину са својих ногу, као сведочанство против њих.«

6 И они одоше, па су ишли по селима, проповедајући еванђеље и свуда лечећи људе.

Ирод забринут

(Мт 14,1-12; Мк 6,14-29)

7 А тетрарх Ирод је чуо за све што се догодило, па је био у недоумици, јер су једни говорили да је Јован устао из мртвих, 8 други да се појавио Илија, а трећи да је устао један од старих пророка.

9 »Јовану сам одсекао главу«, рече Ирод, »али ко је овај о коме слушам такве ствари?«

Зато је хтео да види Исуса.

Исус храни пет хиљада људи

(Мт 14,13-21; Мк 6,30-44; Јн 6,1-14)

10 Када су се апостоли вратили, известише Исуса о свему што су учинили. Исус их онда поведе са собом и повуче се насамо у град који се зове Витсаида. 11 Али народ за то сазна и крену за њим. Он их прими, па им је говорио о Божијем царству и исцељивао оне којима је лечење било потребно.

12 Када је дан био на измаку, Дванаесторица му приђоше и рекоше: »Отпусти народ. Нека иду у околна села и засеоке да нађу јело и смештај, јер смо овде на усамљеном месту.«

13 А он им рече: »Ви им дајте да једу.«

»Имамо само пет хлебова и две рибе«, одговорише му они, »осим ако не одемо и купимо хране за сав овај народ.« 14 А тамо је било око пет хиљада мушкараца.

Али Исус рече својим ученицима: »Нека поседају у скупинама од по педесет.«

15 Тако су и учинили, па сви поседаше. 16 Исус узе оних пет хлебова и две рибе, подиже поглед према небу и благослови их. Онда их изломи и даде ученицима да их ставе пред народ. 17 И сви су јели и најели се. А преосталих комадића накупише дванаест пуних корпи.

Исус је Христос

(Мт 16,13-19; Мк 8,27-29)

18 Једном када се насамо молио, а ученици били с њим, Исус их упита: »Шта каже народ, ко сам ја?«

19 Они му одговорише: »Једни кажу – Јован Крститељ; други – Илија; а трећи – да је устао један од старих пророка.«

20 Он им тада рече: »А шта ви кажете, ко сам ја?«

»Божији Христос«, одговори Петар.

Исус предсказује своју смрт и васкрсење

(Мт 16,21-28; Мк 8,31-9,1)

21 Он их онда строго опомену и нареди да то ником не кажу, 22 па рече: »Син човечији треба много да препати, да га одбаце старешине, првосвештеници и учитељи закона, да буде убијен, и да трећег дана васкрсне.«

23 А свима је говорио: »Ко хоће да иде за мном, нека се одрекне самога себе, нека сваког дана узме свој крст и иде за мном. 24 Јер, ко хоће да спасе свој живот, изгубиће га, а ко изгуби свој живот ради мене, спашће га. 25 Шта вреди човеку ако добије цео свет, а самог себе уништи или себи науди. 26 Ко се стиди мене и мојих речи, и Син човечији ће се стидети њега када дође у својој слави и у слави Оца и светих анђела. 27 Истину вам кажем: неки који овде стоје неће окусити смрт док не виде Божије царство.«

Преображење

(Мт 17,1-8; Мк 9,2-8)

28 После отприлике осам дана откад је ово рекао, Исус са собом поведе Петра, Јована и Јакова и попе се на једну гору да се помоли. 29 Док се молио, изглед лица му се промени, а одећа постаде блештаво бела. 30 А два човека су разговарала с њим: били су то Мојсије и Илија, 31 који су се појавили у великом сјају+ 9,31 у великом сјају Или: у слави.. Говорили су о његовом одласку који је требало да се догоди+ 9,31 догоди Или: испуни. у Јерусалиму.

32 Петар и његови другови били су веома поспани, а када су се расанили, угледаше његову славу и два човека која су с њим стајала.

33 Док су ови одлазили од Исуса, Петар му рече: »Учитељу, добро је што смо овде. Хајде да подигнемо три сенице: једну теби, једну Мојсију и једну Илији« – не знајући шта говори.

34 Док је он још говорио, појави се облак и засени их, а они се, када су ушли у облак, уплашише.

35 Тада се из облака зачу глас који рече: »Ово је мој Син, кога сам изабрао! Њега слушајте!«

36 А када је глас одјекнуо, Исус остаде сам. Ученици то задржаше за себе и никоме у то време нису причали шта су видели.

Излечење опседнутог дечака

(Мт 17,14-18; Мк 9,14-27)

37 Сутрадан, када су сишли са горе, силан народ му изађе у сусрет.

38 Један човек повика из народа: »Учитељу, молим те да погледаш мога сина, јер ми је јединац. 39 Дух га шчепа, па изненада вришти; баца га у грчеве и пена му удари на уста. Тешко га напушта и сатире га. 40 Молио сам твоје ученике да га истерају, али нису могли.«

41 »О, неверни и изопачени нараштају!« одговори Исус. »Колико ћу још морати да останем с вама и да вас подносим? Доведи свога сина овамо.«

42 Док је дечак долазио, демон га обори на земљу у грчевима. Али Исус запрети нечистом духу, излечи дечака и предаде га оцу. 43 И сви се задивише Божијој величини.

Исус други пут предсказује своју смрт и васкрсење

(Мт 17,22-23; Мк 9,30-32)

Док су се сви дивили оном што је Исус учинио, он рече ученицима: 44 »Пажљиво слушајте шта ћу вам рећи: Син човечији ће бити предат људима у руке.«

45 Али они не схватише о чему им говори. Било им је сакривено, па нису разумели, а плашили су се да га о томе питају.

Ко је највећи?

(Мт 18,1-5; Мк 9,33-37)

46 Међу ученицима се поведе расправа о томе који од њих је највећи. 47 А Исус, знајући њихове мисли, узе једно дете и постави га поред себе, 48 па им рече: »Ко прими ово дете у моје име, мене прима. А ко прима мене, прима Онога који ме је послао. Јер, онај који је најмањи међу вама – тај је највећи.«

Ко није против вас, тај је за вас

(Мк 9,38-40)

49 »Учитељу«, рече Јован, »видели смо једнога како у твоје име истерује демоне и хтели смо да му забранимо, јер није један од нас.«

50 »Не браните му«, рече Исус, »јер ко није против вас, тај је за вас.«

Негостољубиви Самарићани

51 Како се приближавало време да буде вазнет на небо, Исус одлучи да крене у Јерусалим, 52 па пред собом посла гласнике који уђоше у једно самаријско село да му све припреме. 53 Али мештани га не примише, јер се упутио у Јерусалим.

54 Када су ученици Јаков и Јован то видели, упиташе га: »Господе, хоћеш ли да призовемо огањ са неба да их уништи?«

55 Али Исус се окрену и прекори их+ 9,55 прекори их У неким рукописима стоји: прекори их, па рече: »Ви не знате од каквог сте духа, јер Син човечији није дошао да људске животе уништи, него да спасе.«. 56 Онда одоше у друго село.

Цена следбеништва

(Мт 8,19-22)

57 Док су ишли путем, рече му један човек: »Ићи ћу за тобом куд год ти идеш.«

58 Исус му одговори: »Лисице имају јазбине и птице имају гнезда, а Син човечији нема где да спусти главу.«

59 А једном другом рече: »Пођи за мном.«

»Господе«, рече му човек, »пусти ме да прво одем да сахраним оца.«

60 А Исус му рече: »Нека мртви сахрањују своје мртве, а ти иди и објављуј Божије царство.«

61 Један му рече: »Ја ћу за тобом, Господе, али ме прво пусти да се опростим од своје породице.«

62 »Ко положи руку на плуг«, рече му Исус, »а осврће се, није за Божије царство.«

10

Послање Седамдесет двојице

1 После тога Господ одреди још седамдесет двојицу+ 10,1 седамдесет двојицу У неким рукописима стоји: седамдесеторицу., па их по двојицу посла испред себе у сваки град и место куда је намеравао да иде.

2 Рече им: »Жетва је обилна, али је радника мало. Зато молите Господара жетве да пошаље раднике за своју жетву. 3 Идите. Ево, шаљем вас као јагњад међу вукове. 4 Не носите са собом ни новчаник, ни торбу, ни обућу, и на путу никога не поздрављајте.

5 »Када уђете у неки дом, прво реците: ‚Мир овом дому.‘ 6 И ако тамо буде мирољубив човек+ 10,6 мирољубив човек Дословно: син мира., ваш мир ће остати на њему. А ако не буде, ваш мир ће вам се вратити. 7 Останите у том дому и једите и пијте све што вам понуде, јер радник заслужује своју плату. И немојте да прелазите из дома у дом.

8 »Када уђете у неки град, па вас приме, једите све што пред вас ставе. 9 Лечите болесне у том граду и говорите им: ‚Приближило вам се Божије царство.‘ 10 Али, када уђете у неки град, па вас не приме, изађите на улице и реците: 11 ‚Против вас отресамо и прашину вашега града која нам се лепи за ноге. Ипак знајте: приближило се Божије царство.‘ 12 Кажем вам: онога Дана ће бити лакше Содоми него том граду.«

Прекори непокајаним градовима

(Мт 11,20-24)

13 »Тешко теби, Хоразине! Тешко теби, Витсаидо! Да су се у Тиру и Сидону догодила чуда која су се догодила у вама, они би се одавно покајали и седели у кострети и пепелу. 14 Али, на Суду ће бити лакше Тиру и Сидону него вама. 15 А ти, Кафарнауме, зар ћеш се до неба уздићи? У Подземље+ 10,15 Подземље Или: Хад. ћеш се суновратити!

16 »Ко вас слуша, мене слуша. Ко вас одбацује, мене одбацује. А ко одбацује мене, одбацује Онога који ме је послао.«

Повратак Седамдесет двојице

17 Седамдесет двојица+ 10,17 Седамдесет двојица У неким рукописима стоји: Седамдесеторица. се вратише радосни, говорећи: »Господе, и демони нам се покоравају у твоје име!«

18 А он им рече: »Видео сам Сатану како пада са неба као муња. 19 Ето, дао сам вам власт да газите змије и шкорпије, и над сваком непријатељском силом – и ништа вам неће наудити. 20 Али, немојте да се радујете томе што вам се духови покоравају, него се радујте што су ваша имена записана на небу.«

Исус се радује

(Мт 11,25-27; 13,16-17)

21 Уто га обузе радост у Светом Духу, па рече: »Хвалим те, Оче, Господе неба и земље, што си ово сакрио од мудрих и умних, а открио малој деци. Да, Оче, свидело ти се да тако учиниш.

22 »Отац ми је све предао, и нико, осим Оца, не зна ко је Син. И нико не зна ко је Отац, само Син и они којима то Син хоће да открије.«

23 Онда се окрену ученицима, па им насамо рече: »Благо очима које гледају то што ви гледате. 24 Јер, кажем вам: многи пророци и цареви желели су да виде то што ви гледате, али нису видели, и да чују то што ви слушате, али нису чули.«

Прича о добром Самарићанину

25 Онда устаде један учитељ закона да искуша Исуса, па га упита: »Учитељу, шта треба да учиним да бих наследио вечни живот?«

26 »Шта пише у Закону?« рече му Исус. »Шта читаш тамо?«

27 Овај одговори: »‚Воли Господа, свога Бога, свим својим срцем, свом својом душом, свом својом снагом и свим својим умом‘+ 10,27 Воли Господа … умом 5. Мојс 6,5, и ‚свога ближњега као самога себе.‘+ 10,27 свога … себе 3. Мојс 19,18«

28 »Тачно си одговорио«, рече му Исус. »Чини тако, и живећеш.«

29 Али овај, желећи да се оправда, упита Исуса: »А ко је мој ближњи?«

30 Исус му одговори: »Путовао један човек из Јерусалима у Јерихон, па пао у руке разбојницима. Ови су га скинули и изударали, па отишли, оставивши га полумртва. 31 А случајно је тим путем пролазио један свештеник, видео га и заобишао. 32 Исто тако је поред тога места наишао и један Левит, видео га и заобишао. 33 Али наиђе онуда, путујући, и један Самарићанин. И кад га је видео, сажали се, 34 па му приђе и преви му ране, заливши их уљем и вином. Онда га посади на своје живинче, одведе у једну гостионицу и побрину се за њега. 35 Сутрадан извади два динара+ 10,35 два динара Један динар је имао вредност једне наднице. и даде их гостионичару, говорећи: ‚Побрини се за њега, а ако потрошиш више, платићу ти кад се вратим.‘

36 »Шта мислиш, који је од ове тројице био ближњи овоме који је пао у руке разбојницима?«

37 »Онај који се на њега сажалио«, одговори учитељ закона.

А Исус му рече: »Иди, па и ти тако чини.«

Исус код Марте и Марије

38 Док су путовали, Исус уђе у једно село, где га жена по имену Марта прими у своју кућу. 39 Она је имала сестру која се звала Марија, која седе Господу до ногу, па је слушала шта он говори.

40 Марта је била веома заузета послуживањем, па приђе Исусу и рече: »Господе, зар те није брига што ме моја сестра оставила да сама послужујем? Реци јој да ми помогне.«

41 »Марта, Марта«, одговори јој Исус, »бринеш се и узнемираваш због много чега, 42 а само једно је потребно. Марија је изабрала оно боље и то јој неће бити одузето.«

11

Исус учи ученике како да се моле

(Мт 6,9-15; 7,7-11)

1 Једном се Исус молио на неком месту. Када је завршио, рече му један од ученика: »Господе, научи нас да се молимо, као што је и Јован научио своје ученике.«

2 А он им рече: »Када се молите, реците:

‚Оче,+ 11,2 Оче У неким рукописима стоји: Оче небески. нека је свето име твоје,

нека дође Царство твоје.

3 Хлеб наш насушни дај нам свакога дана

4 и опрости нам грехе наше,

јер и ми опраштамо свим дужницима својим.

И не уведи нас у искушење.‘«

5 Онда им рече: »Када неко од вас има пријатеља, па оде к њему у поноћ и каже му: ‚Пријатељу, позајми ми три хлеба. 6 Јер, један мој пријатељ је свратио к мени с пута, а ја немам шта да изнесем пред њега.‘ 7 И када му онај изнутра одговори: ‚Не досађуј ми! Врата су већ закључана и деца са мном у постељи. Не могу да устанем да ти дам‘ – 8 кажем вам: иако неће да устане зато што му је пријатељ, устаће због његове безочности и даће му колико му треба.

9 »Зато вам кажем: молите – и даће вам се; тражите – и наћи ћете; куцајте – и отвориће вам се. 10 Јер, ко год моли, добија; и ко тражи, налази; и отвориће се ономе ко куца.

11 »Који би отац међу вама сину, када га замоли за рибу, дао змију?+ 11,11 за рибу, дао змију У неким рукописима стоји: за хлеб, дао камен?12 Или му, ако га замоли за јаје, дао шкорпију? 13 Па ако ви, иако сте зли, знате како да дајете добре дарове својој деци, колико ће више ваш небески Отац дати Светога Духа онима који га замоле.«

Исус и Веелзевул

(Мт 12,22-30; Мк 3,20-27)

14 Исус је истеривао једног демона немости и, када је демон изашао, неми човек проговори, а народ се задиви.

15 Али неки од њих рекоше: »Он истерује демоне помоћу Веелзевула, демонског владара!«

16 А други, да би га искушали, затражише од њега знак са неба.

17 Али он је знао шта мисле, па им рече: »Опустеће свако царство које је против себе подељено, и пашће сваки подељен дом. 18 Ако је и Сатана против себе подељен, како ће опстати његово царство? Јер, ви кажете да ја демоне истерујем помоћу Веелзевула. 19 Али, ако ја истерујем демоне помоћу Веелзевула, помоћу кога их истерују ваши синови? Зато ће вам они бити судије. 20 Али, ако ја демоне истерујем помоћу Божије силе+ 11,20 Божије силе Дословно: Божијег прста., онда вам је дошло Божије царство.

21 »Када јак, наоружан човек чува своју кућу, његова имовина је безбедна. 22 Али, када га нападне и савлада неко јачи од њега, узима му оклоп у који се уздао и дели плен.

23 »Ко није са мном – против мене је. И ко са мном не скупља – расипа.«

Повратак нечистог духа

(Мт 12,43-45)

24 »Када из човека изађе нечист дух, лута безводним местима тражећи починка. А кад га не нађе, каже: ‚Вратићу се у кућу из које сам изашао.‘ 25 И врати се и нађе кућу пометену и сређену. 26 Онда оде и доведе седам других духова, горих од себе, па уђу и тамо се настане. Тако је на крају том човеку горе него пре.«

Истинска срећа

27 Док је он то говорио, повика једна жена из народа: »Срећна утроба која те носила и дојке које си сисао!«

28 А он рече: »Много срећнији су они који слушају Божију реч и покоравају јој се.«

Јонин знак

(Мт 12,38-42; Мк 8,12)

29 Док се народ окупљао, он рече: »Овај нараштај је зао нараштај. Траже знак, али никакав знак им неће бити дат, осим знака Јониног. 30 Јер, као што је Јона био знак Нинивљанима, тако ће и Син човечији бити знак овом нараштају. 31 Краљица Југа ће на Суду устати са људима овог нараштаја и осудити их, јер је с краја земље дошла да чује Соломонову мудрост. А овде је неко већи+ 11,31 неко већи Или: нешто више; исто и у 32. стиху. од Соломона! 32 Нинивљани ће устати на Суду са овим нараштајем и осудити га, јер су се покајали после Јонине проповеди, а овде је неко већи од Јоне.«

Светлост и тама тела

(Мт 5,15; 6,22-23)

33 »Нико не пали светиљку да би је ставио на скровито место или под посуду, него на свећњак, да они који улазе виде светлост. 34 Твоје око је светиљка тела. Ако ти је око добро, и цело тело ти је пуно светлости. Али, ако је рђаво, и тело ти је пуно таме. 35 Постарај се, дакле, да светлост у теби не буде тама. 36 Ако ти је цело тело пуно светлости, без имало таме, биће сасвим осветљено, као кад те својом светлошћу обасјава светиљка.«

Шест прекора учитељима закона и фарисејима

(Мт 23,1-36; Мк 12,38-40; Лк 20,45-47)

37 Док је он говорио, један фарисеј га позва да с њим руча+ 11,37 руча Или: доручкује., па Исус уђе и леже за трпезу. 38 А фарисеј се зачуди кад виде да се Исус није прво опрао пре ручка+ 11,38 ручка Или: доручка..

39 »Да«, рече му Господ, »ви фарисеји чистите чашу и тањир споља, а изнутра сте пуни похлепе и зла. 40 Безумници! Зар Онај који је начинио оно што је споља, није начинио и оно што је изнутра? 41 Него, дајте као милостињу оно што је унутра, и све ће вам бити чисто.

42 »Али тешко вама, фарисеји, што дајете десетак од нане, руте и сваког другог биља, а занемарујете Божију правду и љубав. Ово треба да чините, а оно да не занемарујете.

43 »Тешко вама, фарисеји, јер волите прва седишта у синагогама и да вас поздрављају на трговима. 44 Тешко вама, јер сте слични необележеним гробовима по којима људи ходају а да то и не знају.«

45 »Учитељу«, рече му један учитељ закона, »ти и нас вређаш кад тако говориш.«

46 А Исус рече: »Тешко и вама, учитељи закона, јер људе оптерећујете неподношљивим бременом, а сами се ни прстом не дотичете бремена.

47 »Тешко вама, јер подижете гробнице пророцима, а њих су побили ваши праоци. 48 Тиме сведочите да се слажете са делима својих праотаца, јер су их они побили, а ви им подижете гробнице. 49 Зато је Божија мудрост и рекла: ‚Послаћу им пророке и апостоле; неке ће убити, а неке прогонити.‘ 50 Зато ће овај нараштај платити за крв свих пророка проливену од постанка света, 51 од Авељеве крви до крви Захарије, који је убијен између жртвеника и Храма. Да, кажем вам: овај нараштај ће за то платити.

52 »Тешко вама, учитељи закона, јер сте узели кључ знања. Сами нисте ушли, а спречили сте оне који су улазили.«

53 А док је одлазио оданде, учитељи закона и фарисеји почеше жестоко да наваљују на њега и да га засипају питањима о много чему, 54 вребајући да га ухвате у речи.

12

Упозорење против лицемерја

1 Када се у међувремену окупило мноштво од неколико хиљада људи, тако да су једни друге газили, Исус прво поче да говори својим ученицима: »Чувајте се фарисејског квасца, то јест лицемерја. 2 Нема ништа скривено што се неће открити, ни тајно што се неће сазнати. 3 Све што сте рекли у тами, чуће се на светлости, и оно што сте по собама на ухо шапутали, објављиваће се са кровова.«

Кога се треба бојати

(Мт 10,28-31)

4 »Кажем вам, пријатељи моји: не треба да се бојите оних што убијају тело и после тога немају шта више да учине. 5 Али, показаћу вам кога треба да се бојите: бојте се онога који, пошто убије, има моћ да баци у пакао. Да, кажем вам: њега се бојте. 6 Зар се пет врабаца не продаје за два асариона+ 12,6 два асариона Асарион је био један од најмањих и најмање вредних новчића.? Па ипак Бог не заборавља ниједног од њих. 7 А вама је и сва коса на глави избројана. Не бојте се. Ви вредите више од много врабаца.«

Признавање Христа пред људима

(Мт 10,32-33; 12,32; 10,19-20)

8 »Кажем вам: ко год мене призна пред људима, и њега ће Син човечији признати пред Божијим анђелима. 9 А ко се мене одрекне пред људима, и ја ћу се њега одрећи пред Божијим анђелима. 10 Опростиће се сваком ко каже нешто против Сина човечијега, али неће бити опроштено оном ко увреди Светога Духа. 11 Када вас буду изводили пред синагоге, владаре и власти, не брините се како ћете се одбранити или шта ћете рећи, 12 јер ће вас тога часа Свети Дух научити шта треба да кажете.«

Прича о безумном богаташу

13 Тада му рече неко из народа: »Учитељу, реци мом брату да са мном подели наследство.«

14 »Човече«, одврати му Исус, »ко ме је поставио за судију или за извршитеља над вама?«

15 А онда им рече: »Пазите и чувајте се сваке похлепе. Јер, и када човек има у изобиљу, његов живот не зависи од његове имовине.«

16 Тада им исприча ову причу: »Једном богаташу је земља добро родила 17 и он је овако размишљао: ‚Шта да радим, пошто немам где да спремим своју летину?‘ 18 Онда рече: ‚Ево шта ћу: срушићу своје амбаре и саградити веће, па ћу у њих спремити све своје жито и добра. 19 И рећи ћу својој души: душо, имаш много добара спремљених за много година. Одмарај се, једи, пиј и весели се.‘ 20 Али Бог му рече: ‚Безумниче! Колико ноћас ће ти живот бити одузет+ 12,20 ноћас … одузет Или: ноћас ће твоја душа бити затражена од тебе.. И чије ће онда бити то што си спремио?‘ 21 Тако пролази онај ко себи згрће благо, а није богат пред Богом.«

Не брините се

(Мт 6,25-34, 19-21)

22 Онда рече ученицима: »Зато вам кажем: не брините се за свој живот – шта ћете јести; ни за своје тело – шта ћете обући. 23 Јер, живот је више од јела, а тело више од одеће. 24 Погледајте гавране: не сеју и не жању, немају ни спремишта ни амбаре, а ипак их Бог храни. А колико сте ви вреднији од птица! 25 Који од вас, бринући се, може свом животу додати и један једини сат+ 12,25 свом животу … сат Или: свом стасу додати и један једини лакат.? 26 Кад не можете ни такву ситницу да учините, зашто се бринете за остало?

27 »Погледајте како расту љиљани: не раде и не преду. А ја вам кажем: ни Соломон у свем свом сјају није био одевен као један од њих. 28 Ако, дакле, Бог тако одева пољску траву – која данас јесте, а сутра се баца у ватру – колико ће више одевати вас, маловерни. 29 Зато немојте да тражите шта ћете јести или шта ћете пити, и не узнемиравајте се бригама. 30 Јер, све то траже незнабошци овога света. Зна ваш Отац да вам је све то потребно. 31 Него, тражите његово Царство, па ће вам се и ово дати.

32 »Не бој се, стадо мало, јер се вашем Оцу свидело да вам дâ Царство. 33 Продајте своју имовину и дајте као милостињу. Снабдејте се новчаницима који не старе: неисцрпним благом на небу, којем лопов не може да се примакне и које мољац не може да нагризе. 34 Јер, где вам је благо, тамо ће вам бити и срце.«

Будност

(Мт 24,45-51)

35 »Нека вам бедра буду опасана+ 12,35 Нека … опасана Или: Обуците се за служење. и нека ваше светиљке горе, 36 као онима који чекају да им се господар врати са свадбе, да му одмах отворе када дође и покуца. 37 Благо оним слугама које господар затекне будне када дође. Истину вам кажем: он сам ће се опасати, посадити их за трпезу и послуживати их. 38 Дошао он у поноћ или касније+ 12,38 у поноћ или касније Дословно: за време друге или треће страже., ако их нађе спремне, благо њима. 39 Али ово знајте: да је домаћин знао у који час ће лопов доћи, не би допустио да му кућа буде обијена. 40 И ви будите спремни, јер ће Син човечији доћи у онај час у који га не очекујете.«

41 »Господе«, упита Петар, »говориш ли ову причу само нама или свима?«

42 А Господ рече: »Ко је, дакле, верни и мудри управитељ кога ће господар поставити над својим слугама да им на време даје оброк? 43 Благо оном слузи кога његов господар, када дође, нађе да тако чини. 44 Истину вам кажем: поставиће га да управља свим његовим имањем.

45 »Али, ако тај слуга помисли: ‚Мој господар ће се дуго задржати‘, па почне да туче слуге и слушкиње, и да једе и пије и опија се, 46 његов господар ће доћи онога дана када га он не очекује и у час који не зна, па ће га пресећи надвоје и одредити му место међу невернима.

47 »Онај слуга који је знао вољу свога господара, а није био спреман, или није поступио по његовој вољи, добиће много батина. 48 А онај који није знао, а учинио је нешто што заслужује казну, добиће само мало батина. Ко год је много добио, од њега ће се много и тражити; и коме је много поверено, од њега ће се више захтевати.«

Не мир, него раздор

(Мт 10,34-36)

49 »Дошао сам да на земљу бацим огањ, и тако бих желео да је већ упаљен. 50 Али, треба крштењем да се крстим и тако ми је тешко док се то не заврши. 51 Мислите ли да сам дошао да на земљу донесем мир? Не, кажем вам, него раздор. 52 Од сада ће петоро у истој кући бити раздељено: троје против двоје и двоје против троје. 53 Поделиће се отац против сина и син против оца, мајка против кћери и кћи против мајке, свекрва против снахе и снаха против свекрве.«

Тумачење знакова времена

(Мт 16,2-3)

54 А народу рече: »Када видите да се облак помаља на западу, одмах кажете: ‚Долази киша‘, и тако и буде. 55 А када дува јужни ветар, кажете: ‚Биће врућине‘, и тако и буде. 56 Лицемери! Знате да тумачите изглед земље и неба, а не знате да протумачите знаке овог времена?«

Нагодба с противником

(Мт 5,25-26)

57 »И зашто сами од себе не просуђујете шта је праведно? 58 Када са својим противником идеш пред поглавара, потруди се да се с њим нагодиш још на путу, да те не одвуче пред судију, па те судија преда судском службенику, а службеник баци у тамницу. 59 Кажем ти: нећеш оданде изаћи док не исплатиш и последњу пару+ 12,59 последњу пару Дословно: последњи лептон; лептон је био новчић најмање вредности..«

13

Покајање или пропаст

1 У то време су тамо били и неки који Исусу испричаше о Галилејцима чију је крв Пилат измешао с њиховим жртвама.

2 А он им одговори: »Зар мислите да су ти Галилејци били већи грешници од осталих Галилејаца зато што су тако страдали? 3 Кажем вам: нису. Али, ако се не покајете, сви ћете тако пропасти. 4 Или, шта је са оном осамнаесторицом на које се срушио силоамски торањ и усмртио их? Мислите ли да су они били више криви од свих осталих становника Јерусалима? 5 Кажем вам: нису. Али, ако се не покајете, сви ћете тако пропасти.«

Прича о неплодној смокви

6 Онда им исприча ову причу: »Имао један човек смокву посађену у свом винограду, па дошао да на њој потражи плода, али га не нађе.

7 »Тада рече виноградару: ‚Ево већ три године долазим и тражим плода на овој смокви, али га не налазим. Посеци је. Зашто да слаби земљу.‘

8 »‚Господару‘, одговори му виноградар, ‚остави је још ову годину, да око ње окопам и нађубрим, 9 па ће можда догодине донети плод. А ако не роди, посеци је.‘«

Исус исцељује згрчену жену у суботу

10 Једне суботе је Исус учио народ у некој синагоги. 11 А тамо је била и једна жена која је осамнаест година имала духа који је изазивао болест. Била је згрчена и никако није могла да се сасвим исправи.

12 Када ју је Исус видео, позва је к себи, па јој рече: »Жено, ослобођена си своје болести.«

13 Онда положи руке на њу, и она се одмах исправи и поче да слави Бога.

14 А старешина синагоге је био огорчен што Исус лечи у суботу, па рече народу: »Има шест дана када се ради. Зато у те дане долазите да се лечите, а не у суботу.«

15 Тада му Господ рече: »Лицемери! Зар сваки од вас не одвезује свога вола или магарца од јасала у суботу и не изводи га да га напоји? 16 Па зар ову Авраамову кћер, коју је Сатана осамнаест година држао везану, није требало ослободити тих окова у дан суботњи?«

17 Када је то рекао, сви његови противници се постидеше, а сав народ се радовао због свих дивних дела која је учинио.

Приче о зрну горушице и квасцу

(Мт 13,31-33; Мк 4,30-32)

18 Тада рече: »Чему је слично Божије царство? С чим да га упоредим? 19 Слично је зрну горушице које је човек узео и посејао у свом врту, а оно изникло и развило се у дрво и птице се гнездиле у његовим гранама.«

20 А онда опет рече: »С чим да упоредим Божије царство? 21 Слично је квасцу који је жена узела и измешала га са три сате+ 13,21 три сате Око 22 литра. брашна док све није ускисло.«

Уска врата

(Мт 7,13-14, 21-23)

22 Путујући у Јерусалим, пролазио је кроз градове и села и учио народ.

23 Неко му рече: »Господе, хоће ли се само мало њих спасти?«

А он им рече: 24 »Свим силама се потрудите да уђете кроз уска врата. Јер, кажем вам: многи ће настојати да уђу, али неће моћи. 25 Када господар куће устане и закључа врата, стајаћете напољу и куцати на врата, говорећи: ‚Господару, отвори нам!‘

»А он ће вам одговорити: ‚Не знам ни ко сте ни одакле сте.‘

26 »‚Јели смо и пили с тобом‘, рећи ћете му ви, ‚а ти си учио народ на нашим улицама.‘

27 »А он ће вам рећи: ‚Не знам ни ко сте ни одакле сте. Одлазите од мене, сви ви који чините неправду.‘

28 »И биће плач и шкргут зуба када у Божијем царству угледате Авраама, Исаака, Јакова и све пророке, а вас избаце напоље. 29 Људи ће долазити са истока и запада, са севера и југа, и лећи за трпезу у Божијем царству. 30 И знајте, има последњих који ће бити први, и има првих који ће бити последњи.«

Прекор Јерусалиму

(Мт 23,37-39)

31 У то време му приђоше неки фарисеји и рекоше: »Иди одавде на неко друго место, јер Ирод хоће да те убије.«

32 А он им рече: »Идите и реците тој лисици: ‚Ево, истерујем демоне и исцељујем данас и сутра, а трећег дана ћу довршити дело.‘ 33 Али, данас, сутра и прекосутра треба да путујем, јер не приличи пророку да погине ван Јерусалима.

34 »Јерусалиме, Јерусалиме, ти који убијаш пророке и каменујеш оне који су ти послани! Колико пута сам хтео да скупим твоју децу као квочка своје пилиће под крила, али нисте хтели. 35 Ево, кућа вам остаде пуста. Кажем вам: нећете ме више видети све док не будете рекли: ‚Благословен онај који долази у име Господа.‘+ 13,35 Пс 118,26«

14

Излечење оболелога од водене болести

1 Када је једне суботе Исус отишао у кућу неког фарисејског поглавара да једе, на њега су будно пазили. 2 А тамо је, испред њега, био човек који је патио од водене болести.

3 Исус упита учитеље закона и фарисеје: »Сме ли се суботом лечити или не?«

4 А они су ћутали.

Тада он узе и излечи оног човека и отпусти га, 5 па их упита: »Ако неком од вас син или во упадне у бунар у дан суботњи, зар га нећете одмах извући?«

6 А они нису знали шта да кажу на то.

Прво и последње место

7 Гледајући како гости за себе бирају почасна места, исприча им ову причу: 8 »Када те неко позове на свадбу, не седај на почасно место, јер је можда позван неко угледнији од тебе, 9 па ће онај који је позвао и тебе и њега доћи и рећи ти: ‚Уступи своје место овоме.‘ Тада ћеш, постиђен, морати да седнеш на последње место. 10 Него, када те позову, иди и седи на последње место, тако да ти домаћин, када дође, каже: ‚Пријатељу, помери се навише.‘ Тако ће ти бити указана част пред свима који су с тобом за трпезом. 11 Јер, биће понижен сваки онај ко самога себе уздиже, а узвишен ко самога себе понизује.«

12 Онда рече оном који га је позвао: »Када спремаш ручак+ 14,12 ручак Или: доручак. или вечеру, не зови своје пријатеље, ни своју браћу, ни рођаке, ни богате суседе, јер ће и они тебе позвати и тако ти узвратити. 13 Него, када спремаш гозбу, позови сиромахе, кљасте, хроме, слепе 14 – и благо теби. Јер, иако они немају чиме да ти узврате, биће ти узвраћено о васкрсењу праведних.«

Прича о великој вечери

(Мт 22,1-10)

15 Када је то чуо један од оних за трпезом, рече му: »Благо оном ко буде јео хлеб у Божијем царству!«

16 А Исус му рече: »Један човек спремио велику вечеру и позвао много људи. 17 Када је било време да вечера почне, посла он свога слугу да званицама каже: ‚Дођите, јер све је већ спремно.‘

18 »А они сви одреда почеше да се изговарају. Први му рече: ‚Купио сам њиву и морам да идем да је видим. Молим те, извини ме.‘

19 »‚Купио сам пет јармова волова‘, рече други, ‚и баш сам пошао да их испробам. Молим те, извини ме.‘

20 »Трећи рече: ‚Оженио сам се и зато не могу да дођем.‘ 21 Слуга се врати и то јави свом господару. Тада се господар куће разгневи, па рече слузи: ‚Брзо изађи на градске улице и сокаке и доведи сиромахе, кљасте, слепе и хроме!‘

22 »‚Господару‘, рече му слуга, ‚учињено је како си наредио, али још има места.‘

23 »Тада господар рече слузи: ‚Изађи на друмове и дуж плотова, па их натерај да дођу, да ми се кућа напуни. 24 Јер, кажем ти: ниједан од оних који су позвани неће окусити моју вечеру!‘«

Потпуна преданост Исусу

(Мт 10,37-38)

25 Са Исусом је путовао силан народ.

Он се окрену према њима, па рече: 26 »Ко дође к мени, а не мрзи свога оца и мајку, жену и децу, браћу и сестре, па и сам свој живот, не може да буде мој ученик. 27 Ко не носи свој крст и не иде за мном, не може да буде мој ученик.

28 »Који од вас, када хоће да зида кулу, прво не седне и не израчуна трошкове, да види има ли довољно да је доврши? 29 Иначе би можда положио темељ, а не би могао да је доврши, па би га сви који би то видели исмејали 30 говорећи: ‚Овај је почео да гради, али није могао да доврши.‘

31 »Или, који цар, када крене да поведе рат против другог цара, прво не седне и не размотри може ли се са својих десет хиљада супротставити оном који против њега иде са двадесет хиљада. 32 Па, ако не може, онда ће, док је онај још далеко, послати изасланике и замолити за мир. 33 Тако, дакле, ниједан од вас који се не одрекне свега што има, не може да буде мој ученик.«

Бљутава со

(Мт 5,13; Мк 9,50)

34 »Со је добра. Али, ако со обљутави, чиме ће се зачинити? 35 Није добра ни за земљу, ни за ђубриво, него се избацује напоље. Ко има уши да чује, нека чује.«

15

Прича о изгубљеној овци

(Мт 18,12-14)

1 Око Исуса су се окупљали сви цариници и грешници да га чују, 2 па фарисеји и учитељи закона почеше да гунђају, говорећи: »Овај прима грешнике и једе с њима!«

3 Тада им Исус исприча ову причу: 4 »Који од вас, ако има сто оваца, па једну изгуби, не оставља оних деведесет девет у дивљини и не иде за изгубљеном док је не нађе? 5 А кад је нађе, радосно је стави на рамена, 6 па кад стигне кући, позива пријатеље и суседе и каже им: ‚Радујте се са мном! Нашао сам своју изгубљену овцу!‘ 7 Кажем вам: тако ће и на небу бити већа радост због једног грешника који се покаје него због деведесет девет праведника, којима покајање није потребно.«

Прича о изгубљеној драхми

8 »Или, која жена, када има десет драхми+ 15,8 десет драхми Једна драхма је имала вредност једне наднице., па једну изгуби, не пали светиљку и не чисти кућу и не тражи пажљиво док је не нађе? 9 А кад је нађе, позива пријатељице и суседе и каже: ‚Радујте се са мном! Нашла сам новчић који сам изгубила!‘ 10 Тако, кажем вам, настаје и радост пред Божијим анђелима због једног грешника који се покаје.«

Прича о изгубљеном сину

11 Онда рече: »Један човек имао два сина. 12 Млађи од њих рече оцу: ‚Оче, дај ми део имања који ми припада.‘ И он им подели имање.

13 »После неколико дана, млађи син узе свој део и оде у далеку земљу, где протраћи сав свој иметак живећи разуздано. 14 Када је све потрошио, у тој земљи завлада велика глад и он поче да оскудева. 15 Зато оде и запосли се код једног грађанина оне земље, а овај га посла на своја поља да чува свиње. 16 Жудео је да напуни стомак рогачима које су свиње јеле, али му их нико није давао.

17 »Тада дође к себи, па рече: ‚Колики најамници мога оца имају хлеба у изобиљу, а ја овде умирем од глади! 18 Спремићу се и отићи своме оцу, па га замолити: »Оче, згрешио сам против неба и против тебе. 19 Нисам више достојан да се зовем твој син. Прими ме као једног од својих најамника.«‘

20 »И он се спреми и пође своме оцу. А док је још био далеко, његов отац га угледа и сажали се, па потрча, загрли га и пољуби.

21 »‚Оче‘, рече му син, ‚згрешио сам против неба и против тебе. Нисам више достојан да се зовем твој син.‘

22 »Али отац рече својим слугама: ‚Брзо изнесите најлепши огртач и обуците му га. Ставите му прстен на руку и обућу на ноге. 23 Донесите угојено теле и закољите га, па да једемо и да се веселимо. 24 Јер, овај мој син је био мртав, и оживе! Био је изгубљен, и нађен је!‘ И почеше да се веселе.

25 »А његов старији син био је на пољу. Када се на повратку приближио кући, зачу свирку и играње, 26 па позва једног слугу и упита га шта се дешава.

27 »‚Твој брат је дошао‘, рече му слуга, ‚и твој отац је заклао угојено теле зато што га је дочекао живог и здравог.‘

28 »Он се наљути и не хтеде да уђе. Тада изађе његов отац и поче да га наговара. 29 Али он одговори оцу: ‚Ето, толико година сам ти служио и никад нисам прекршио твоје заповести, а ти ми никад ни јаре ниси дао да се провеселим са пријатељима! 30 А кад је дошао овај твој син, који је твој иметак проћердао са блудницама, за њега си угојено теле заклао!‘

31 »‚Сине мој‘, рече му отац, ‚ти си увек са мном и све што имам, твоје је. 32 Али, треба да се веселимо и да се радујемо. Јер, овај твој брат је био мртав, и оживе, и био је изгубљен, и нађен је.‘«

16

Прича о непоштеном управитељу

1 Исус рече ученицима: »Био један богат човек чијег су управитеља оптужили да расипа његову имовину.

2 »Он га позва и упита: ‚Шта то чујем о теби? Положи рачун о свом управљању, јер више не можеш да будеш управитељ.‘

3 »А управитељ рече у себи: ‚Шта да радим? Господар ми одузима посао управитеља. Нисам довољно снажан да копам, а срамота ме да просим. 4 Знам шта ћу: учинићу тако да ће ме људи примати у кућу и кад више не будем управитељ.‘

5 »Тада, једног по једног, позва све дужнике свога господара.

»‚Колико дугујеш мом господару?‘ упита првог.

6 »‚Сто бата+ 16,6 Сто бата Око 3.000 литара. маслиновог уља‘, одговори овај.

»А он му рече: ‚Узми своју обвезницу, па брзо седи и напиши педесет.‘

7 »Затим упита другог: ‚Колико ти дугујеш?‘

»‚Сто кора+ 16,7 Сто кора Око 35.000 литара. жита‘, одговори овај.

»А он му рече: ‚Узми своју обвезницу и напиши осамдесет.‘

8 »И господар похвали непоштеног управитеља, јер је сналажљиво поступио. Синови овога света сналажљивији су са својим него синови светлости. 9 Кажем вам: начините себи пријатеље помоћу непоштеног богатства, да би вас, када оно нестане, примили у вечне станове+ 16,9 станове Дословно: шаторе..

10 »Ко је поуздан у најмањем, поуздан је и у великом. А ко је непоштен у најмањем, непоштен је и у великом. 11 Ако, дакле, нисте били поуздани у непоштеном богатству, ко ће вам поверити истинско богатство? 12 И ако нисте били поуздани у туђем, ко ће вам дати ваше?

13 »Ниједан слуга не може да служи двојици господара. Јер, или ће једнога мрзети, а другога волети; или ће једноме бити привржен, а другога презирати. Не можете служити и Богу и богатству+ 16,13 богатству Дословно: мамону; реч »мамон« на арамејском језику значи »богатство«; иста реч је употребљена и у 9. стиху..«

Закон и Божије царство

14 А све су то слушали фарисеји, који су волели новац, па су му се ругали.

15 Зато им Исус рече: »Ви се пред људима претварате да сте праведни, али Бог познаје ваше срце. Оно што је на високој цени међу људима, у Божијим очима је одвратно.

16 »Закон и Пророци су били до Јована. Од тада се проповеда еванђеље о Божијем царству и свако насилно у њега улази. 17 Али, лакше је да небо и земља прођу, него да пропадне иједна цртица из Закона.«

Развод

18 »Ко се разведе од своје жене и ожени се другом, чини прељубу. И ко се ожени разведеном, чини прељубу.«

Богаташ и Лазар

19 »Био један богат човек који се облачио у пурпур и танко платно и сваког дана уживао у раскоши. 20 А пред његовом капијом лежао је један сиромах по имену Лазар, сав у чиревима, 21 и жудео да напуни стомак оним што је падало са богаташеве трпезе. Чак су и пси долазили и лизали му чиреве.

22 »Када је сиромах умро, анђели га однеше у Авраамово наручје. А умре и богаташ и би сахрањен. 23 У Подземљу+ 16,23 Подземљу Дословно: Хаду., где је лежао у мукама, подиже поглед и у даљини угледа Авраама, и Лазара у његовом наручју, 24 па повика: ‚Оче Аврааме, смилуј ми се и пошаљи Лазара да умочи врх свога прста у воду и расхлади ми језик, јер се страшно мучим у овом пламену!‘

25 »‚Синко‘, рече му Авраам, ‚сети се да си за живота примио своја добра, а Лазар зла. Он се сада овде теши, а ти си у страшним мукама. 26 Осим тога, између вас и нас постављена је велика провалија, па они који желе одавде да пређу к вама, не могу, нити ко од вас може да пређе овамо.‘

27 »‚Онда те молим, оче‘, рече богаташ, ‚пошаљи га у кућу мога оца, 28 јер имам петорицу браће. Нека их опомене, да и они не дођу у ово мучилиште.‘

29 »Али Авраам рече: ‚Имају Мојсија и Пророке. Нека њих слушају.‘

30 »‚Не, оче Аврааме‘, рече богаташ, ‚него, ако им дође неко од мртвих, они ће се покајати.‘

31 »‚Ако не слушају Мојсија и Пророке‘, рече Авраам, ‚неће их уверити ни да неко устане из мртвих.‘«

17

Грех, вера, дужност

(Мт 18,6-7, 21-22; Мк 9,42)

1 Исус рече својим ученицима: »Саблазни морају да дођу, али тешко оном по коме дођу. 2 Боље би му било да му се око врата обеси млински камен и да га баце у море него да саблазни иједнога од ових малених. 3 Чувајте се!

»Ако твој брат згреши, укори га, па ако се покаје, опрости му. 4 И ако седам пута на дан згреши против тебе и седам пута ти дође и каже: ‚Кајем се‘, опрости му.«

5 Тада апостоли рекоше Господу: »Увећај нашу веру.«

6 А Господ рече: »Када бисте имали веру као зрно горушице, могли бисте рећи овом дуду: ‚Ишчупај се с кореном и посади се у море‘, и он би вас послушао.

7 »Који од вас, када има слугу који оре или чува овце, па се овај врати с поља, каже: ‚Дођи одмах и седи да једеш?‘ 8 Зар му не каже: ‚Спреми ми вечеру, па се опаши+ 17,8 опаши Или: обуци за служење. и послужуј ме док једем и пијем. А после можеш и ти да једеш и пијеш‘? 9 Да ли он захваљује слузи што је учинио оно што му је наређено? 10 Тако и ви, када учините све што вам је наређено, треба да кажете: ‚Ми смо некорисне слуге. Учинили смо само оно што смо били дужни да учинимо.‘«

Очишћење десеторице губаваца

11 Док је Исус путовао у Јерусалим, пролазио је између Самарије и Галилеје. 12 Када је улазио у једно село, сусрете га десет губавих људи, који стадоше подаље 13 и повикаше: »Исусе, Учитељу, смилуј нам се!«

14 Када их је видео, рече им: »Идите и покажите се свештеницима.«

И док су још ишли, очистише се.

15 Један од њих, када је видео да је излечен, врати се, славећи Бога на сав глас, 16 и паде ничице Исусу пред ноге и захвали му. А био је Самарићанин.

17 Исус рече: »Зар се нису сва десеторица очистила? Где су остала деветорица? 18 Зар се међу њима не нађе ниједан да се врати да дâ славу Богу, него само овај туђинац?«

19 Онда му рече: »Устани и иди. Твоја вера те је излечила.«

Долазак Божијег царства

(Мт 24,23-28, 37-41)

20 Једном када су га фарисеји питали када ће доћи Божије царство, Исус им одговори: »Божије царство не долази као нешто што се види. 21 Људи неће моћи да кажу: ‚Ево га овде!‘ ни: ‚Ено га онде!‘, јер Божије царство је у вама+ 17,21 у вама Или: међу вама..«

22 А ученицима рече: »Долази време када ћете жудети да видите само један дан Сина човечијега, али га нећете видети. 23 А људи ће вам говорити: ‚Ено га онде!‘ или: ‚Ево га овде!‘ Не идите онамо и не јурите за њима. 24 Јер, као што муња, када севне, обасја небо од једног краја до другог, тако ће бити и са Сином човечијим на његов дан. 25 Али он прво мора много да препати и овај нараштај мора да га одбаци.

26 »Као што је било у Нојево време, тако ће бити и у дане Сина човечијега. 27 Људи су јели и пили, женили се и удавали, све до дана када је Ноје ушао у ковчег. Онда је дошао потоп и све их уништио. 28 Биће и као што је било у Лотове дане: људи су јели и пили, куповали и продавали, садили и градили. 29 А оног дана кад је Лот изашао из Содоме, горући сумпор запљушта с неба и све их уништи.

30 »Тако ће бити и онога дана када се појави Син човечији. 31 Ако се неко тога дана затекне на крову, а ствари су му у кући, нека не силази да их узме. И ко се затекне у пољу, нека се не враћа. 32 Сетите се Лотове жене! 33 Ко покуша да сачува свој живот, изгубиће га, а ко изгуби свој живот, сачуваће га. 34 Кажем вам: те ноћи биће двоје у једној постељи – једно ће се узети, а друго оставити. 35 Две жене ће заједно млети жито – једна ће се узети, а друга оставити.« 36+ 17,36 У неким рукописима стоји: 36 Двојица ће бити у пољу – један ће се узети, а други оставити.

37 »Где то, Господе?« упиташе га.

А он им рече: »Где буде лешина, тамо ће се окупити и лешинари.«

18

Прича о упорној удовици

1 Онда им исприча и причу да увек треба да се моле и да не посустају. 2 »У неком граду живео један судија«, рече. »Није се бојао Бога и није марио за људе. 3 А у том граду је била и једна удовица која је стално долазила к њему, говорећи: ‚Одбрани ме од мога противника.‘ 4 Он то неко време није хтео, али касније рече себи: ‚Иако се не бојим Бога и не марим за људе, ипак ћу да одбраним ову удовицу 5 зато што ми досађује, да ме на крају не изнури својим долажењем.‘«

6 Тада Господ рече: »Чули сте шта каже неправедни судија. 7 Па зар неће Бог одбранити своје изабране, који дању и ноћу вапију к њему? Зар ће одуговлачити да их услиши? 8 Кажем вам: одбраниће их, и то брзо. Само, хоће ли Син човечији, када дође, наћи веру на земљи?«

Прича о фарисеју и царинику

9 А онима који су били убеђени да су праведни, а све остале ниподаштавали, исприча ову причу: 10 »Двојица су отишла у Храм да се помоле. Један је био фарисеј, а други цариник. 11 Фарисеј је стајао и овако се молио у себи+ 18,11 у себи Или: за себе.: ‚Боже, хвала ти што нисам као остали људи – разбојници, неправедници, прељубници – или као овај цариник. 12 Постим два пута недељно и дајем десетак од свега што стекнем.‘

13 »А цариник је стајао подаље и ни поглед није хтео да подигне ка небу, него се ударао у груди и говорио: ‚Боже, смилуј се мени, грешнику!‘

14 »Кажем вам: он, а не онај други, отишао је кући оправдан. Јер, ко самога себе уздиже, биће понижен; а ко самога себе понизује, биће узвишен.«

Исус и деца

(Мт 19,13-15; Мк 10,13-16)

15 Људи су му доносили и малу децу да их дотакне, а када су ученици то видели, изгрдише их.

16 Али Исус их позва к себи, па рече: »Пустите децу да долазе к мени и не спречавајте их, јер таквима припада Божије царство. 17 Истину вам кажем: ко не прихвати Божије царство попут малог детета, неће ући у њега.«

Богати поглавар

(Мт 19,16-30; Мк 10,17-31)

18 Један поглавар га упита: »Добри учитељу, шта да учиним да наследим вечни живот?«

19 »Зашто ме називаш добрим?« одврати Исус. »Нико није добар осим једнога – Бога. 20 Заповести знаш: ‚Не чини прељубу, Не убиј, Не укради, Не сведочи лажно, Поштуј свога оца и мајку.‘+ 18,20 2. Мојс 20,12-16; 5. Мојс 5,16-20«

21 А он рече: »Свега тога сам се држао од детињства.«

22 Када је Исус то чуо, рече му: »Још једно ти недостаје: продај све што имаш и раздели сиромасима, па ћеш имати благо на небу. Тада хајде за мном.«

23 Али, када је то поглавар чуо, силно се ражалости, јер је био веома богат.

24 Када је Исус видео да се овај ражалостио, рече: »Како је тешко имућнима да уђу у Божије царство. 25 Лакше је камили да прође кроз иглене уши него богаташу да уђе у Божије царство.«

26 А они који су то чули рекоше: »Па ко може да се спасе?«

27 »Оно што је немогуће људима«, рече он, »могуће је Богу.«

28 Тада Петар рече: »Ево, ми смо све оставили и пошли за тобом.«

29 »Истину вам кажем«, рече Исус, »нема ниједнога који је ради Божијег царства оставио кућу, или жену, или браћу, или родитеље, или децу, 30 а да неће добити многоструко више у ово време, а у будућем свету вечни живот.«

Исус трећи пут предсказује своју смрт и васкрсење

(Мт 20,17-19; Мк 10,32-34)

31 Онда одведе Дванаесторицу на страну, па им рече: »Ево, кренули смо у Јерусалим и све што су пророци написали о Сину човечијем, испуниће се. 32 Предаће га незнабошцима и ругати му се, злостављати га, пљувати, 33 избичевати и убити, а он ће трећег дана васкрснути.«

34 Али они ништа од тога не разумеше. Значење тих речи било им је скривено, па нису знали о чему говори.

Исус враћа вид слепом просјаку

(Мт 20,29-34; Мк 10,46-52)

35 Када се Исус приближио Јерихону, поред пута је седео један слеп човек и просио.

36 Чувши да народ пролази, упита шта се дешава, 37 а они му рекоше: »Пролази Исус Назарећанин.«

38 Он повика: »Исусе, Сине Давидов, смилуј ми се!«

39 Они што су ишли напред опоменуше га да ућути, али он је још више викао: »Сине Давидов, смилуј ми се!«

40 Тада Исус стаде и нареди да му га доведу, а када се овај приближио, упита га: 41 »Шта хоћеш да учиним за тебе?«

»Господе«, одговори он, »да прогледам.«

42 А Исус му рече: »Прогледај! Твоја вера те је излечила.«

43 И овај одмах прогледа и пође за Исусом, славећи Бога. А видео је то и сав народ и славио Бога.

19

Цариник Закеј

1 Онда Исус уђе у Јерихон. Док је пролазио кроз град, 2 главни цариник по имену Закеј, богат човек, 3 покушавао је да види ко је то Исус, али није могао од народа, јер је био ниског раста. 4 Он зато отрча напред и попе се на једну дивљу смокву, да види Исуса, јер је требало да он онуда прође.

5 Када је стигао до тог места, Исус подиже поглед и рече му: »Закеје, сместа сиђи, јер данас треба да одседнем у твојој кући.«

6 И овај сместа сиђе и с радошћу прими Исуса.

7 Сви су то видели, па почеше да гунђају, говорећи: »Код грешника је ушао да се одмори!«

8 Закеј стаде и рече Господу: »Ево, Господе, пола своје имовине разделићу сиромасима. А ако сам од некога нешто изнудио, вратићу четвороструко.«

9 Тада му Исус рече: »Данас је у ову кућу дошло спасење, пошто је и овај човек Авраамов син. 10 Јер, Син човечији је дошао да потражи и спасе изгубљено.«

Прича о десет мина

(Мт 25,14-30)

11 Док су они ово слушали, он им исприча једну причу, зато што је био близу Јерусалима, а они су сматрали да ће се Божије царство појавити одмах.

12 Он рече: »Један човек племенитог рода отишао у далеку земљу да га поставе за цара, па да се врати. 13 Он позва десет својих слугу и сваком од њих даде десет мина+ 19,13 десет мина Једна мина је имала вредност три месечне зараде., па рече: ‚Послујте с овим док се не вратим.‘

14 »А његови поданици су га мрзели, па за њим послаше изасланике да кажу: ‚Нећемо да нам он буде цар.‘

15 »Када се вратио кући, пошто су га поставили за цара, нареди да му позову оне слуге којима је дао новац, да види колику добит су остварили.

16 »Тада дође први и рече: ‚Господару, твоја мина је донела још десет мина.‘

17 »А он му одврати: ‚Добро, добри слуго. Зато што си био поуздан у најмањем, имаћеш власт над десет градова.‘

18 »Онда дође други слуга и рече: ‚Господару, твоја мина је донела још пет мина.‘

19 »А он му рече: ‚Ти ћеш имати власт над пет градова.‘

20 »Дође и трећи слуга и рече: ‚Господару, ево твоје мине коју сам чувао сакривену у убрусу. 21 Бојао сам те се, јер си строг човек. Узимаш оно што ниси оставио и жањеш оно што ниси посејао.‘

22 »‚Зли слуго‘, рече му господар, ‚по твојим речима ћу ти судити! Кажеш да си знао да сам строг човек, да узимам оно што нисам оставио и да жањем оно што нисам посејао. 23 Зашто онда ниси уложио мој новац код мењача? Тада бих га, по повратку, подигао с каматом.‘

24 »А присутнима рече: ‚Узмите ту мину од њега и дајте је оном који има десет мина.‘

25 »‚Господару‘, рекоше му они, ‚па он већ има десет мина.‘

26 »‚Кажем вам‘, одврати господар, ‚оном ко има, даће се још, а оном ко нема, одузеће се и оно што има. 27 А оне моје непријатеље који нису хтели да им будем цар, доведите овамо и преда мном их погубите.‘«

Исус улази у Јерусалим

(Мт 21,1-11; Мк 11,1-11; Јн 12,12-19)

28 Пошто је ово изговорио, настави пут идући ка Јерусалиму.

29 Када се приближио Витфаги и Витанији, код горе која се зове Маслинска, посла двојицу својих ученика, рекавши им: 30 »Идите у ово село пред вама. Када уђете у њега, наћи ћете привезано магаре на коме још ниједан човек није јахао. Одвежите га и доведите овамо. 31 А ако вас неко упита: ‚Зашто га одвезујете‘, реците му: ‚Потребно је Господу.‘«

32 И они који су били послани, одоше и нађоше све како им је рекао.

33 А док су одвезивали магаре, упиташе их његови власници: »Зашто одвезујете магаре?«

34 »Потребно је Господу«, одговорише им они, 35 и одведоше га Исусу. Онда преко магарета пребацише своје огртаче, па на њега посадише Исуса. 36 И док је он путовао даље, народ је простирао своје огртаче по путу.

37 Када се приближио месту где се силази са Маслинске горе, све мноштво ученика поче радосно и из свега гласа да хвали Бога за сва чуда која су видели, 38 говорећи:

»‚Благословен цар који долази у име Господа!‘+ 19,38 Пс 118,26

Мир на небу и слава на висини!«

39 »Учитељу«, рекоше му неки фарисеји из народа, »изгрди своје ученике!«

40 »Кажем вам«, одговори он, »ако они буду ћутали, камење ће викати.«

Јадиковка над Јерусалимом

41 Када се приближио граду и угледао га, заплака над њим, 42 говорећи: »Када би и ти овога дана знао шта ти доноси мир! Али то је сада сакривено од твојих очију. 43 Снаћи ће те дани када ће те твоји непријатељи окружити опкопом и опколити те и притеснити са свих страна. 44 И сравниће са земљом тебе и твоју децу у теби и неће у теби оставити ни камен на камену, јер ниси препознао време када те је походио Бог.«

Исус у Храму

(Мт 21,12-17; Мк 11,15-19; Јн 2,13-22)

45 Онда Исус уђе у Храм и поче да избацује продавце из њега, 46 говорећи им: »Записано је: ‚Мој дом ће бити дом молитве‘+ 19,46 Мој дом … молитве Ис 56,7, а ви сте од њега направили ‚јазбину разбојничку‘!+ 19,46 јазбину разбојничку Јер 7,11«

47 Потом је сваког дана учио народ у Храму. А првосвештеници, учитељи закона и поглавари народа желели су да га убију, 48 али нису могли да нађу начин како да то учине, јер га је народ веома пажљиво слушао.

20

Одакле Исусу власт?

(Мт 21,23-27; Мк 11,27-33)

1 Док је једног дана учио народ у Храму и проповедао еванђеље, приђоше му првосвештеници и учитељи закона са старешинама, 2 па му рекоше: »Кажи нам, којом влашћу ово чиниш или ко ти је дао ту власт?«

3 »И ја ћу вас нешто упитати«, одврати он. »Кажите ми: 4 да ли је Јованово крштење било са неба или од људи?«

5 А они почеше о томе да расправљају међу собом говорећи: »Ако кажемо: ‚Са неба‘, он ће рећи: ‚Зашто му нисте веровали?‘ 6 А ако кажемо: ‚Од људи‘, народ ће нас каменовати, јер је убеђен да је Јован био пророк.«

7 Зато му одговорише: »Не знамо одакле је било.«

8 Тада им Исус рече: »Онда ни ја вама нећу рећи којом влашћу ово чиним.«

Прича о виноградарима

(Мт 21,33-46; Мк 12,1-12)

9 Исус затим поче народу да прича ову причу: »Један човек засадио виноград, изнајмио га неким виноградарима, па отпутовао на дуже време. 10 У време бербе посла он једног слугу виноградарима да му дају део виноградских плодова. Али виноградари га претукоше и отераше празних руку. 11 Онда посла другог слугу, али и њега претукоше, извргоше руглу и отераше празних руку. 12 Он посла и трећег, али и њега израњавише и избацише.

13 »Тада власник винограда рече: ‚Шта да радим? Послаћу свог вољеног сина, можда ће њега поштовати.‘

14 »Али, када су га виноградари угледали, почеше да расправљају међу собом говорећи: ‚Ово је наследник. Хајде да га убијемо, па ће наследство бити наше.‘ 15 И избацише га из винограда и убише.

»Шта ће им, дакле, урадити господар винограда? 16 Доћи ће и побити те виноградаре, а виноград дати другима.«

Када су људи то чули, рекоше: »Далеко било!«

17 А Исус их погледа, па рече: »Шта онда значи оно што је записано:

‚Камен који градитељи одбацише

постаде камен угаони?‘+ 20,17 Пс 118,22

18 И ко год падне на тај камен, смрскаће се, а на кога он падне, здробиће га.«

19 А учитељи закона и првосвештеници тражили су начин да га сместа ухвате, јер су знали да је ову причу испричао о њима. Али бојали су се народа.

Плаћање пореза цару

(Мт 22,15-22; Мк 12,13-17)

20 Помно су на њега пазили и слали доушнике, који су се претварали да су искрени, како би га ухватили у речи и предали га намесниковој сили и власти.

21 Ови су га испитивали, говорећи: »Учитељу, знамо да исправно говориш и учиш народ, и да не гледаш ко је ко, него да учиш Божијем путу у складу са истином. 22 Да ли је право да цару дајемо порез или није?«

23 Али Исус им, прозревши њихово лукавство, рече: 24 »Покажите ми динар. Чији лик и натпис носи?«

25 »Царев«, рекоше они.

А он им рече: »Дајте, дакле, цару царево, а Богу Божије.«

26 И они нису могли пред народом да га ухвате у речи, него заћуташе, задивљени његовим одговором.

Васкрсење мртвих

(Мт 22,23-33; Мк 12,18-27)

27 Тада му приђоше неки садукеји, који кажу да нема васкрсења, па га упиташе: 28 »Учитељу, Мојсије нам је написао да ако неком умре брат који има жену, а нема деце, онда његов брат треба да се ожени том женом и подигне потомство своме брату. 29 Била су тако седморица браће. Први се оженио и умро без деце. 30 Онда се други, 31 па трећи брат оженио том женом. Тако су сва седморица умрла не оставивши деце. 32 На крају је умрла и жена. 33 Чија ће, дакле, о васкрсењу она бити жена, пошто је била удата за седморицу?«

34 Тада им Исус рече: »Људи овога света жене се и удају, 35 а они који су достојни да буду на оном свету и васкрсну из мртвих, неће се ни женити ни удавати. 36 И више не могу да умру, јер су као анђели. Они су Божија деца, пошто су деца васкрсења. 37 А да мртви васкрсавају, то је и Мојсије показао када у одломку о грму Господа зове Богом Авраамовим, Богом Исааковим и Богом Јаковљевим.+ 20,37 в. 2. Мојс 3,6.38 Бог није Бог мртвих, него живих, јер њему су сви живи.«

39 »Учитељу«, рекоше неки учитељи закона, »добро си рекао!«

40 И нико се више није усуђивао да га нешто пита.

Чији је Христос син?

(Мт 22,41-46; Мк 12,35-37)

41 Тада им рече: »Како то да се говори да је Христос Давидов син? 42 Сам Давид каже у Књизи псалама:

‚Рече Господ моме Господу:

седи ми здесна

43 док од твојих непријатеља

не начиним подножје за твоје ноге.‘+ 20,43 Пс 110,1

44 Давид га, дакле, зове Господом. Како онда он може да му буде син?«

Упозорење против учитеља закона

(Мт 23,1-36; Мк 12,38-40; Лк 11,37-54)

45 Док је сав народ слушао, он рече својим ученицима: 46 »Чувајте се учитељâ закона. Они радо иду у дугим огртачима и воле да их поздрављају на трговима, да имају прва седишта у синагогама и почасна места на гозбама. 47 Они прождиру удовичке куће и размећу се дугим молитвама. Такви ће бити најстроже кажњени.«

21

Удовичин прилог

(Мк 12,41-44)

1 Исус подиже поглед и угледа богаташе како стављају своје дарове у храмску ризницу.

2 А виде и једну сиромашну удовицу како ставља два лептона+ 21,2 два лептона Лептон је био новчић најмање вредности., 3 па рече: »Истину вам кажем: ова сиромашна удовица је ставила више од свих осталих. 4 Јер, сви они су ставили дарове од свога вишка, а она је од своје сиротиње ставила све што је имала за живот.«

Исус предсказује уништење Храма

(Мт 24,1-2; Мк 13,1-2)

5 Док су неки говорили о Храму – како је украшен лепим камењем и заветним даровима – Исус рече: 6 »Доћи ће време када од овога што гледате неће остати ни камен на камену који неће бити разваљен.«

Знаци и прогони

(Мт 24,3-14; Мк 13,3-13)

7 »Учитељу«, упиташе га они, »када ће то бити? И који ће знак показати да ће се то десити?«

8 А он рече: »Пазите да вас не заведу. Јер, многи ће доћи у моје име и рећи: ‚Ја сам‘ и: ‚Примакао се час.‘ Не идите за њима 9 и не плашите се када чујете за ратове и побуне. Јер, прво то треба да се догоди, али није одмах крај.«

10 Онда им рече: »Народ ће се дићи против народа и царство против царства. 11 Биће великих земљотреса и глади и зараза по разним местима, и страхота и великих знамења са неба. 12 Али, пре него што се све то деси, хватаће вас и прогонити вас. Због мене ће вас предавати синагогама и бацати у тамнице и изводити вас пред цареве и намеснике. 13 То ће вам бити прилика да сведочите. 14 Добро упамтите да не треба унапред да се бринете како ћете се бранити. 15 Јер, ја ћу вам дати речи и мудрост којима ниједан од ваших противника неће моћи да одоли ни да их побије. 16 Али издаваће вас чак и родитељи, браћа, рођаци и пријатељи, и неки од вас биће убијени. 17 Сви ће вас мрзети због мога имена, 18 али вам ниједна длака с главе неће пропасти. 19 Истрајношћу ћете задобити свој живот.«

Исус предсказује уништење Јерусалима

(Мт 24,15-21; Мк 13,14-19)

20 »А када видите да војске опкољавају Јерусалим, тада знајте да је његово опустошење близу. 21 Нека тада они који буду у Јудеји беже у планине, они који буду у граду нека изађу из њега, а они који буду на пољима нека не улазе у град. 22 Јер, то су дани одмазде, да се испуни све што је записано.

23 »Тешко трудницама и дојиљама тих дана! Јер, настаће велика невоља на земљи и гнев против овог народа. 24 Пашће од оштрице мача и бити одведени у ропство по свим народима, а незнабошци ће газити Јерусалимом док се не испуне времена незнабожаца.«

Долазак Сина човечијега

(Мт 24,29-35; Мк 13,24-31)

25 »Биће знамења на сунцу, месецу и звездама, а на земљи ће народе обузети тескоба и немоћ због хучања и таласања мора. 26 Људи ће премирати од страха и од ишчекивања онога што прети свету, јер ће и небеске силе бити уздрмане. 27 Тада ће видети Сина човечијега како у облаку долази са силом и великом славом. 28 А када то почне да се догађа, устаните и подигните главу, јер је близу ваше избављење.«

29 Онда им исприча ову причу: »Погледајте смокву и све дрвеће: 30 кад пропупе, и сами видите и знате да је лето близу. 31 Тако исто, кад видите да се све ово догађа, знајте да је Божије царство близу. 32 Истину вам кажем: овај нараштај неће проћи док се све ово не догоди. 33 Небо и земља ће проћи, али моје речи неће проћи никад.

34 »Пазите да вам срце не отупи од банчења, опијања и брига овога живота, да вас тај дан не изненади 35 као замка, јер ће доћи на све који живе на лицу целе земље. 36 Стално будите на опрезу и молите се, да можете да избегнете све што ће се догодити и да станете пред Сина човечијега.«

37 Исус је сваког дана учио народ у Храму, а сваке вечери је одлазио на Маслинску гору да тамо преноћи. 38 А сав народ је рано ујутро долазио к њему у Храм да га слуша.

22

Завера против Исуса

(Мт 26,1-5, 14-16; Мк 14,1-2, 10-11; Јн 11,45-53)

1 Приближавао се Празник бесквасног хлеба, који се зове Пасха. 2 А првосвештеници и учитељи закона тражили су начин да убију Исуса, јер су се бојали народа.

3 Тада Сатана уђе у Јуду званог Искариотски, једног од Дванаесторице. 4 Он оде првосвештеницима и заповедницима храмске страже и договори се с њима како да им изда Исуса. 5 Они се обрадоваше и сложише се да му дају новца. 6 Он пристаде, па поче да тражи повољну прилику да им га преда када с њим не буде народа.

Припреме за Пасху

(Мт 26,17-25; Мк 14,12-21; Јн 13,21-30)

7 Дође Дан бесквасног хлеба, када је требало жртвовати пасхално јагње, 8 па Исус посла Петра и Јована, рекавши: »Идите и спремите нам да једемо пасхалну вечеру.«

9 »Где хоћеш да је спремимо?« упиташе га они.

10 А он им рече: »Када уђете у град, сусрешће вас човек који носи крчаг с водом. Идите за њим у кућу у коју он уђе 11 и реците домаћину: ‚Учитељ пита: »Где је гостинска соба у којој ћу јести пасхалну вечеру са својим ученицима?«‘ 12 Он ће вам показати велику, намештену собу на спрату. Тамо спремите.«

13 И они одоше и нађоше све како им је и рекао, и спремише пасхалну вечеру.

Господња вечера

(Мт 26,26-30; Мк 14,22-26; 1. Кор 11,23-25)

14 Када је дошло време, Исус леже за трпезу, а апостоли с њим.

15 Он им рече: »Веома сам желео да једем ову пасхалну вечеру с вама пре свога страдања. 16 Јер, кажем вам: нећу је више јести док се не испуни у Божијем царству.«

17 Онда узе чашу, захвали Богу, па рече: »Узмите је и разделите међу собом. 18 Јер, кажем вам: више нећу пити од лозиног рода док не дође Божије царство.«

19 Затим узе хлеб, захвали Богу, изломи га и даде им, говорећи: »Ово је моје тело, које се даје за вас. Чините ово мени у спомен.«

20 Тако узе и чашу после вечере, говорећи: »Ова чаша је нови савез мојом крвљу+ 22,20 мојом крвљу Или: у мојој крви., која се пролива за вас. 21 Али, ево, рука мога издајника на трпези је са мојом. 22 Јер, Син човечији ће отићи као што је одређено, али тешко оном човеку који га издаје.«

23 Тада они почеше међусобно да се испитују који би од њих могао да буде тај који би то учинио.

Ко је највећи?

24 Међу њима настаде и препирка око тога којег од њих треба сматрати највећим.

25 Тада им Исус рече: »Цареви господаре својим народима, и они који имају власт над њима себе зову добротворима. 26 Али ви немојте тако. Него, највећи међу вама треба да буде као најмлађи, и онај који влада као онај који служи. 27 Јер, ко је већи: онај за трпезом или онај који служи? Зар није онај који је за трпезом? А ја сам међу вама као онај који служи. 28 Ви сте они који су истрајали са мном у мојим искушењима. 29 Зато вам у наследство дајем Царство као што га је Отац дао мени, 30 да једете и пијете за мојом трпезом у мом Царству и да седите на престолима и судите дванаест племена Израелових.«

Исус предсказује да ће га се Петар одрећи

(Мт 26,31-35; Мк 14,27-31; Јн 13,36-38)

31 »Симоне, Симоне, ево Сатана је затражио да вас прорешета као пшеницу. 32 Али ја сам се молио за тебе, да се твоја вера не угаси. А ти, када се обратиш, учврсти своју браћу.«

33 »Господе«, рече му Петар, »спреман сам да с тобом идем и у тамницу и у смрт!«

34 »Кажем ти, Петре«, рече Исус, »петао се данас неће огласити док трипут не порекнеш да ме познајеш.«

Новчаник, торба и мач

35 Онда рече свима: »Да ли вам је нешто недостајало када сам вас послао без новчаника, торбе и обуће?«

»Ништа«, рекоше они.

36 А он им рече: »Али сада, ко има новчаник, нека га узме, а тако и торбу. А ко нема мач, нека прода огртач и купи га. 37 Јер, кажем вам: на мени треба да се испуни оно што је записано:

‚Убројаше га међу безаконике.‘+ 22,37 Ис 53,12

Да, испуњава се оно што се односи на мене.«

38 »Господе«, рекоше они, »ево овде два мача.«

А он им рече: »Довољно је.«

Исус се моли на Маслинској гори

(Мт 26,36-46; Мк 14,32-42)

39 Потом се, по свом обичају, упути на Маслинску гору, а ученици пођоше за њим.

40 Када је стигао онамо, рече им: »Молите се, да не паднете у искушење.«

41 Онда се удаљи од њих колико се може добацити каменом, па клекну и помоли се, 42 говорећи: »Оче, ако хоћеш, уклони ову чашу од мене. Али нека не буде моја воља, него твоја.«

43 Тада му се појави анђео са неба, па га је снажио. 44 А када га је обузео смртни страх, још усрдније се молио и зној му је био као капље крви које падају на земљу.+ 22,44 У неким раним рукописима не налазе се 43. и 44. стих.

45 Када је устао од молитве и пришао ученицима, затече их како, изнурени жалошћу, спавају, 46 па их упита: »Зашто спавате? Устајте и молите се, да не паднете у искушење.«

Исус издан и ухваћен

(Мт 26,47-56; Мк 14,43-50; Јн 18,3-11)

47 Док је он још говорио, стиже народ предвођен једним од Дванаесторице – оним који се звао Јуда. Он приђе Исусу да га пољуби, 48 а Исус га упита: »Јудо, зар пољупцем издајеш Сина човечијега?«

49 Када су они око њега видели шта ће се десити, рекоше: »Господе, да ударимо мачем?«

50 И један од њих удари првосвештениковог слугу и одсече му десно ухо.

51 А Исус рече: »Доста с тим!« па дотаче оно ухо и зацели га.

52 Тада рече онима који су дошли да га ухвате – првосвештеницима, заповедницима храмске страже и старешинама: »Изашли сте с мачевима и тољагама, као на неког разбојника. 53 Сваки дан сам био с вама у Храму, и нисте ме ухватили. Али ово је ваше време – када влада тама.«

Петар се одриче Исуса

(Мт 26,57-58, 69-75; Мк 14,53-54, 66-72; Јн 18,12-18, 25-27)

54 Тада га ухватише, одведоше и уведоше у првосвештеникову кућу. А Петар је ишао за њима на одстојању. 55 Када су наложили ватру насред дворишта и сели заједно, и Петар седе међу њих.

56 Једна слушкиња га угледа како седи код ватре, па га загледа и рече: »И овај је био с њим!«

57 Али он порече говорећи: »Не познајем га, жено.«

58 Мало после га угледа један, па рече: »И ти си један од њих!«

А Петар рече: »Човече, нисам.«

59 Када је прошао отприлике један сат, један други одлучно изјави: »Овај је заиста био с њим, јер је Галилејац.«

60 А Петар рече: »Човече, не знам о чему говориш.«

И управо тада, док је он још говорио, огласи се петао. 61 Господ се окрену и погледа Петра и Петар се сети речи које је Господ изговорио: »Пре него што се петао данас огласи, ти ћеш ме се три пута одрећи«+ 22,61 Лк 22,34, 62 па изађе напоље и горко заплака.

Чувари се ругају Исусу

(Мт 26,67-68; Мк 14,65)

63 А људи који су чували Исуса ругали су му се и ударали га.

64 Повезали су му очи и говорили: »Пророкуј! Ко те ударио?«

65 И обасипали су га још многим другим увредама.

Исус пред Синедрионом

(Мт 26,59-66; Мк 14,55-64; Јн 18,19-24)

66 Када је свануло, састаше се народне старешине, првосвештеници и учитељи закона, па доведоше Исуса пред свој Синедрион.

67 »Ако си ти Христос, кажи нам«, рекоше.

А он им рече: »Кад бих вам и рекао, не бисте ми веровали. 68 И кад бих ја вас питао, не бисте ми одговорили. 69 Али од сада ће Син човечији седети Силноме Богу здесна.«

70 Тада сви рекоше: »Ти си, дакле, Син Божији?«

»Тако је како кажете: Ја сам«, рече им он.

71 Они тада рекоше: »Зар нам треба још неки доказ? Сами смо чули из његових уста.«

23

Исус пред Пилатом

(Мт 27,1-2, 11-14; Мк 15,1-5; Јн 18,28-38)

1 Онда сви устадоше и одведоше Исуса Пилату, 2 па почеше да га оптужују, говорећи: »Нашли смо овога како заводи наш народ и противи се плаћању пореза цару, а за себе говори да је Христос, цар.«

3 Тада га Пилат упита: »Јеси ли ти цар Јудеја?«

А Исус му одговори: »Тако је како кажеш.«

4 Онда Пилат рече првосвештеницима и народу: »Не налазим никакву кривицу овом човеку.«

5 Али они су наваљивали, говорећи: »Својим учењем подбуњује народ по целој Јудеји. Почео је у Галилеји и стигао чак овамо.«

Исус пред Иродом

6 Када је Пилат то чуо, распита се да ли је тај човек Галилејац. 7 Сазнавши да је под Иродовом надлежношћу, посла га Ироду, који је тих дана такође био у Јерусалиму. 8 Када је Ирод угледао Исуса, веома се обрадова, јер је одавно желео да га сретне. Због онога што је чуо о Исусу, понадао се да ће од њега видети неко знамење. 9 Обасипао га је питањима, али му Исус није одговарао. 10 А тамо су стајали и првосвештеници и учитељи закона и жестоко га оптуживали. 11 Тада га Ирод и његови војници исмејаше и наругаше му се, па га обукоше у белу одећу и послаше назад Пилату. 12 Тога дана се Ирод и Пилат спријатељише – пре тога су, наиме, били непријатељи.

Исус осуђен на смрт

(Мт 27,15-26; Мк 15,6-15; Јн 18,39-19,16)

13 Пилат сазва првосвештенике, поглаваре и народ, 14 па им рече: »Довели сте ми овог човека под оптужбом да подбуњује народ. Ја сам га пред вама испитао и нисам нашао да је крив за оно за шта га оптужујете. 15 А није ни Ирод, јер нам га је послао назад. Као што видите, није учинио ништа што заслужује смрт. 16 Зато ћу га казнити, па ослободити.« 17+ 23,17 ослободити У неким рукописима стоји: 17 А требало је да им о празнику ослободи једног затвореника.

18 Али они сви углас повикаше: »Овога узми, а ослободи нам Вараву!«

19 Варава је био бачен у тамницу због побуне у граду и због убиства.

20 Пилат им се поново обрати, јер је желео да ослободи Исуса.

21 Али они су викали: »Распни га! Распни га!«

22 Пилат им се обрати и трећи пут: »Па какво је зло учинио овај човек? Нисам му нашао никакву кривицу која би заслуживала смрт. Зато ћу га казнити, па ослободити.«

23 Али они су и даље веома гласно и упорно тражили да Исус буде распет. И њихови повици превагнуше, 24 па Пилат одлучи да удовољи њиховом захтеву. 25 Он ослободи онога који је био бачен у тамницу због побуне и убиства – онога кога су тражили – а Исуса предаде њима на милост и немилост.

Распеће

(Мт 27,32-44; Мк 15,21-32; Јн 19,17-27)

26 Док су Исуса одводили, ухватише неког Симона из Кирине, који се враћао са поља, па ставише на њега крст, да га носи за Исусом. 27 А за Исусом је ишло силно мноштво народа и неке жене које су жалиле за њим и оплакивале га.

28 Исус се окрену према њима и рече: »Кћери јерусалимске, не плачите за мном, него за собом и својом децом, 29 јер долази време када ће људи говорити: ‚Благо нероткињама и утробама које нису рађале и дојкама које нису дојиле.‘ 30 Тада ће

‚говорити горама: »Падните на нас!«

и брдима: »Покријте нас!«‘+ 23,30 Ос 10,8

31 Јер, ако људи овако поступају са зеленим дрветом, шта ће тек учинити са сувим?«

32 А с њим су водили још двојицу, злочинце, да их погубе. 33 Када су стигли на место које се зове Лобања, распеше тамо њега и злочинце – једнога са његове десне, а другога са леве стране.

34 Тада Исус рече: »Оче, опрости им, јер не знају шта чине.«+ 23,34 У неким раним рукописима не налази се ова реченица.

А они разделише његову одећу бацањем коцке.

35 Народ је стајао и гледао, а поглавари су се ругали, говорећи: »Друге је спасао – нека спасе себе ако је Христос, Божији изабраник!«

36 А исмевали су га и војници. Прилазили су и нудили му сирће, 37 и говорили: »Ако си цар Јудеја, спаси се!«

38 Изнад њега је био натпис+ 23,38 натпис У неким рукописима стоји: натпис написан грчким, латинским и хебрејским словима.: ОВО ЈЕ ЦАР ЈУДЕЈА .

39 А један од обешених злочинаца га је вређао, говорећи: »Зар ти ниси Христос? Спаси себе и нас!«

40 Али други изгрди овога, говорећи: »Зар се не бојиш Бога? Осуђен си на исту казну, 41 али наша је праведна, јер добијамо оно што смо заслужили нашим делима. А овај није учинио ништа недолично.«

42 Онда рече: »Исусе, сети ме се кад стигнеш у своје царство.«

43 А Исус му рече: »Истину ти кажем: данас ћеш бити са мном у Рају.«

Исусова смрт

(Мт 27,45-56; Мк 15,33-41; Јн 19,28-30)

44 Било је већ око поднева+ 23,44 око поднева Дословно: око шестог часа. и тама настаде по целој земљи све до три сата+ 23,44 до три сата Дословно: до деветог часа., 45 јер се сунце помрачило. А завеса у Храму се расцепи надвоје.

46 Тада Исус повика из свега гласа: »Оче, у твоје руке дух свој предајем!+ 23,46 Пс 31,5«

И када је то рекао, издахну.

47 Када је капетан видео шта се догодило, поче да слави Бога, говорећи: »Овај човек је заиста био праведник!«

48 Када је сав народ који се окупио да то гледа видео шта се догодило, разиђе се, ударајући се у груди. 49 А сви који су га познавали, и жене које су с њим дошле из Галилеје, стајали су подаље и све то посматрали.

Исусова сахрана

(Мт 27,57-61; Мк 15,42-47; Јн 19,38-42)

50 Био је тамо и човек по имену Јосиф, честит и праведан човек, члан Већа+ 23,50 Већа Вероватно: Синедриона., 51 који се није слагао с њиховом одлуком и делом. Био је из јудејског града Ариматеје и ишчекивао је Божије царство. 52 Он оде к Пилату и затражи Исусово тело, 53 па га скиде са крста, пови у платно и положи у гроб усечен у стени, у којем још нико није био сахрањен.

54 Био је Дан припреме+ 23,54 Дан припреме То јест: петак. и субота се примицала. 55 За њим пођоше жене које су дошле са Исусом из Галилеје и видеше гроб и како је тело у њега положено. 56 Онда се вратише и спремише мирисе и помасти. Али у суботу су се одмарале у складу са заповешћу.

24

Васкрсење

(Мт 28,1-10; Мк 16,1-8; Јн 20,1-10)

1 Врло рано првога дана седмице оне дођоше на гроб, носећи мирисе које су спремиле. 2 Нађоше камен одваљан са гроба, 3 па уђоше, али не нађоше тело Господа Исуса. 4 И док су оне још биле збуњене због тога, два човека у одећи сјајној као муња изненада стадоше поред њих. 5 Оне се уплашише, па оборише лице према земљи.

А они им рекоше: »Зашто живога тражите међу мртвима? 6 Он није овде, васкрсао је. Сетите се шта вам је рекао док је још био у Галилеји: 7 да Син човечији треба да буде предат у руке грешницима, да буде распет и да трећег дана васкрсне.«

8 Тада се оне сетише Исусових речи, 9 па се вратише од гроба и све то јавише Једанаесторици и свима осталима. 10 Биле су то Марија Магдалина, Јована и Марија мајка Јаковљева, и оне, заједно са осталима које су биле с њима, ово испричаше апостолима. 11 А овима су њихове речи личиле на бесмислицу, па им не повероваше. 12 Али Петар устаде и отрча до гроба. Саже се, али не виде ништа осим платнених завоја, па оде, питајући се шта се догодило.

На путу за Емаус

(Мк 16,12-13)

13 А тог истог дана, двојица од њих ишли су у село које се зове Емаус, удаљено шездесет стадија+ 24,13 шездесет стадија Око једанаест километара. од Јерусалима, 14 и разговарали један с другим о свему што се догодило. 15 И док су они о томе разговарали и расправљали, сâм Исус им приђе и поче да иде с њима, 16 али је њиховим очима било ускраћено да га препознају.

17 »О чему то путем један с другим расправљате?« упита их он.

А они стадоше и снуждише се.

18 »Ти си једини странац у Јерусалиму који не зна шта се у њему ових дана догодило«, рече му један од њих, који се звао Клеопа.

19 А Исус упита: »Шта то?«

»Оно са Исусом Назарећанином«, одговорише му они, »који је био пророк, делом и речју силан пред Богом и целим народом. 20 И како су га наши првосвештеници и старешине предали да буде осуђен на смрт, па су га распели. 21 Ми смо се надали да је он Онај који ће избавити Израел. Осим тога, данас је већ трећи дан откад се то догодило. 22 Али неке наше жене нас збунише. Рано јутрос су отишле до гроба 23 и нису нашле његово тело, па су дошле и рекле нам да су им се показали анђели који су им рекли да је он жив. 24 Тада су неки од наших отишли до гроба и нашли све онако како су жене рекле, али њега не видеше.«

25 А Исус им рече: »О, како сте неразумни и спорог срца да поверујете у све што су пророци рекли. 26 Зар није требало да Христос тако страда и да уђе у своју славу?«

27 И почевши од Мојсија и свих пророка, објасни им шта је о њему речено у целом Писму.

28 Када су дошли близу села у које су ишли, Исус се направи као да хоће да настави пут, 29 али они почеше да наваљују: »Остани с нама, јер ће ускоро вече и дан је на измаку.«

И он уђе да остане с њима.

30 А док је био с њима за трпезом, узе хлеб и благослови га, па га изломи и даде им. 31 Тада им се отворише очи и они га препознаше. Али њега више није било пред њима.

32 А они рекоше један другом: »Зар није горело срце у нама док нам је путем говорио и тумачио нам Писма?«

33 И истог часа устадоше и вратише се у Јерусалим. Тамо нађоше окупљену Једанаесторицу и остале с њима 34 како говоре: »Господ је заиста васкрсао и показао се Симону.«

35 Тада им они испричаше шта се догодило на путу и како су препознали Исуса када је ломио хлеб.

Исус се показује ученицима

(Мт 28,16-20; Мк 16,14-18; Јн 20,19-23; Дап 1,6-8)

36 Док су они још о томе разговарали, сâм Исус стаде међу њих и рече им: »Мир с вама.«

37 А они, збуњени и престрашени, помислише да гледају духа.

38 Тада им он рече: »Зашто сте се препали? И зашто се јављају сумње у вашем срцу? 39 Погледајте моје руке и ноге. То сам ја главом! Опипајте ме и видите – дух нема ни тела ни костију као што видите да ја имам.«

40 И када је то рекао, показа им руке и ноге.

41 А пошто они од радости још нису веровали, него су се чудили, он их упита: »Имате ли овде нешто за јело?«

42 Они му дадоше комад печене рибе 43 и он га узе и поједе пред њима.

44 Онда им рече: »Ово је оно о чему сам вам говорио док сам био с вама – да треба да се испуни све што је о мени написано у Мојсијевом закону, у Пророцима и у Псалмима.«

45 Потом им отвори ум да разумеју Писма, 46 па им рече: »Овако је записано: Христос ће страдати и трећег дана устати из мртвих, 47 и у његово име ће се проповедати покајање и опроштење греха свим народима, почевши од Јерусалима. 48 Ви сте томе сведоци, 49 а ја ћу вам послати оно што је мој Отац обећао. Али останите у граду док се не обучете у силу са висине.«

Вазнесење

(Мк 16,19-20; Дап 1,9-11)

50 Онда их одведе све до Витаније, па подиже руке и благослови их. 51 И док их је благосиљао, оде од њих и би вазнет на небо. 52 А они му се поклонише, па се са великом радошћу вратише у Јерусалим. 53 И стално су били у Храму и благосиљали Бога.