Посланица

Галаћанима

1

1 Павле, апостол, не од људи, ни посредством човека, него посредством Исуса Христа и Бога Оца, који га је васкрсао из мртвих, 2 и сва браћа која су са мном,

црквама у Галатији:

3 милост вам и мир од Бога, нашег Оца, и од Господа Исуса Христа, 4 који је самога себе дао за наше грехе, да нас избави од садашњега злог света, по вољи Бога, нашег Оца, 5 коме слава довека. Амин.

Нема другог еванђеља

6 Чудим се да се од Онога који вас је Христовом милошћу позвао тако брзо окрећете неком другачијем еванђељу, 7 које то, у ствари, и није. Има само неких који вас збуњују и који хоће да искриве Христово еванђеље. 8 Али, чак када бисмо вам ми, или када би вам анђео са неба проповедао еванђеље различито од оног које смо вам ми проповедали, нека је проклет. 9 Као што смо већ рекли, и сада опет кажем: ако вам неко проповеда еванђеље различито од оног које сте примили, нека је проклет.

10 Да ли ја то сада хоћу да се умилим људима или Богу? Или покушавам да угодим људима? Да још људима угађам, не бих био Христов слуга.

Павла је позвао Бог

11 Желим да знате, браћо, да еванђеље које сам проповедао није људско. 12 Јер, ја га нисам примио или научио од неког човека, него преко откривења Исуса Христа.

13 Чули сте, наиме, о мом некадашњем начину живота у јудаизму – да сам преко сваке мере прогонио Божију цркву и уништавао је. 14 У јудаизму сам надмашио већину својих вршњака из свога народа, јер сам се претерано ревносно држао предања својих праотаца. 15 Али, када се свидело Ономе који ме је још од рођења+ 1,15 од рођења Или: од мајчине утробе. одвојио и позвао својом милошћу 16 да ми открије свога Сина – да га проповедам међу незнабошцима – нисам се ни са ким+ 1,16 ни са ким Дословно: са телом и крвљу. посаветовао, 17 нити сам отишао у Јерусалим онима који су пре мене били апостоли, него сам одмах отишао у Арабију, па се опет вратио у Дамаск.

18 Затим сам, после три године, отишао у Јерусалим да се упознам с Кифом+ 1,18 Кифом То јест: Петром., па сам код њега остао петнаест дана. 19 Друге апостоле нисам видео, осим Јакова, Господњег брата. 20 (Пред Богом вам тврдим да није лаж ово што вам пишем.) 21 Потом сам отишао у Сирију и Киликију. 22 А у црквама у Јудеји, које су у Христу, нису ме лично познавали. 23 Само су чули: »Наш некадашњи прогонитељ сада проповеда веру коју је некада хтео да уништи!« 24 И славили су Бога због мене.

2

Апостоли признају Павла

1 Онда сам, после четрнаест година, поново отишао у Јерусалим, са Варнавом, а повео сам и Тита. 2 Отишао сам, јер сам примио откривење, па сам им – посебно оним угледнијима – изложио еванђеље које проповедам међу незнабошцима, плашећи се да можда не трчим или да нисам трчао узалуд. 3 Али, чак ни Тит, мој пратилац, иако је Грк, није био присиљен да се обреже. 4 А све то због лажне браће, уљеза који су се увукли међу нас да уходе слободу коју имамо у Христу Исусу, не би ли нас учинили робовима. 5 Нисмо им ни на час попустили ни потчинили им се, да би истина еванђеља остала код вас.

6 Што се тиче оних који су важили за угледне – какви год да су били, мени је свеједно; Бог не суди по спољашњости – мени ти угледни нису ништа додали. 7 Напротив, видели су да је мени поверено да проповедам еванђеље необрезанима, баш као Петру да проповеда обрезанима. 8 Јер, Онај који је Петра оспособио за апостола обрезанима, оспособио је и мене за апостола незнабошцима. 9 Када су Јаков, Кифа+ 2,9 Кифа То јест: Петар; исто и у 11. и 14. стиху. и Јован, који су важили за стубове цркве, признали милост која ми је дата, пружише деснице Варнави и мени у знак заједништва: ми ћемо незнабошцима, а они обрезанима – 10 само да се сећамо сиромаха, што сам ја и сâм жарко желео да чиним.

Павле се супротставља Кифи

11 А када је Кифа дошао у Антиохију, ја сам му се супротставио у лице, јер је заслужио осуду. 12 Наиме, пре него што су неки дошли од Јакова, Петар је јео с незнабошцима. А када су ови стигли, он се повукао и одвојио, плашећи се обрезаних верника+ 2,12 обрезаних верника То јест: верника Јудеја.. 13 У дволичности су му се придружили и други Јудеји, тако да је и Варнава био заведен њиховом дволичношћу.

14 Када сам видео да се не понашају у складу са истином еванђеља+ 2,14 да се не понашају … еванђеља Дословно: да не ходају право за истином еванђеља., рекао сам Кифи пред свима: »Ако ти, Јудејин, живиш по незнабожачким обичајима, а не по јудејским, како можеш да присиљаваш незнабошце да живе по јудејским?«

15 Ми који смо Јудеји по рођењу, а не незнабожачки грешници, 16 знамо да се човек не оправдава делима Закона, него вером у Исуса Христа. Зато смо и ми поверовали у Христа Исуса, да се оправдамо вером у Христа, а не делима Закона, јер се делима Закона нико неће оправдати.

17 Али, ако се, настојећи да будемо оправдани у Христу, ми сами покажемо као грешници, да ли то значи да Христос служи греху? Нипошто! 18 Јер, ако ја поново зидам оно што сам срушио, доказујем да сам преступник. 19 Ја сам, наиме, посредством Закона, Закону умро да бих живео Богу. Распет сам са Христом. 20 Живим, али не више ја, него у мени живи Христос. А то што сада живим у телу, живим у вери у Сина Божијега, који ме је волео и самога себе дао за мене. 21 Не одбацујем Божију милост. Јер, ако праведност долази посредством Закона, онда је Христос узалуд умро.

3

Вера или Закон

1 О, неразумни Галаћани! Ко ли вас је опчинио? Вас, пред чијим очима је Исус Христос јасно осликан као распет! 2 Само ово желим да сазнам од вас: да ли сте Духа примили на основу делâ Закона или на основу вере у оно што сте чули? 3 Зар сте толико неразумни? Почели сте у Духу, па зар да сада завршите у телу? 4 Зар сте узалуд онолико препатили? Ако је заиста било узалуд! 5 Да ли, дакле, Онај који вам даје Духа и чини међу вама дела силе, то чини због делâ Закона или због вере у оно што сте чули?

6 Погледајте Авраама: »Он поверова Богу и то му се урачуна у праведност.«+ 3,6 1. Мојс 15,67 Схватите, дакле: они који верују, то су Авраамови синови. 8 А Писмо је предвидело да ће Бог незнабошце оправдати на основу вере, па је Аврааму еванђеље објављено унапред: »Преко тебе ће бити благословени сви народи.«+ 3,8 1. Мојс 12,3; 18,18; 22,189 Тако су, заједно с Авраамом, човеком вере, благословени сви који верују.

10 Они који се уздају у дела Закона, под проклетством су. Јер, записано је: »Нека је проклет свако ко не истраје у извршавању свега што је записано у Књизи закона.«+ 3,10 5. Мојс 27,2611 А јасно је да се пред Богом нико не оправдава на основу Закона, јер: »Праведник ће живети од вере.«+ 3,11 Авак 2,4

12 Закон није заснован на вери, него: »Човек који га извршава у њему ће наћи живот.«+ 3,12 3. Мојс 18,513 Христос нас је откупио од проклетства Закона тако што је ради нас постао проклетство. Јер, записано је: »Нека је проклет свако ко је обешен о дрво«+ 3,13 5. Мојс 21,23 – 14 да Авраамов благослов дође у Христу Исусу, да посредством вере добијемо обећаног Духа.

Закон и обећање

15 Браћо, људским језиком говорим: ни пуноважно човеково завештање нико не поништава нити му шта додаје. 16 А обећања су изречена Аврааму и његовом потомству. Писмо не каже: »и потомцима«, као да подразумева многе, него: »и твом потомству«+ 3,16 1. Мојс 12,7; 13,15; 24,7, подразумевајући једнога, а то је Христос. 17 Ово хоћу да кажем: Закон, који је настао четири стотине тридесет година касније, не поништава савез који је Бог раније потврдио и не укида обећање. 18 Јер, ако се наследство добија на основу Закона, онда се не добија на основу обећања, а Бог га је обећањем даровао Аврааму.

19 Чему, дакле, Закон? Додат је због прекршаја, до доласка Потомка на кога се односи обећање. Ступио је на снагу преко анђелâ и преко једног посредника. 20 А посредника нема где је само један – а Бог је један.

21 Да ли је, дакле, Закон у супротности са Божијим обећањима? Нипошто! Јер, да је дат закон који је у стању да донесе живот, онда би праведност заиста долазила од Закона. 22 Али, Писмо је све људе затворило под грех, да онима који верују обећање буде дато кроз веру у Исуса Христа.

23 А пре него што је дошла вера, били смо затвореници под Законом, чувани за веру која је тек требало да буде откривена. 24 Тако нас је Закон надзирао и водио нас до Христа, да се оправдамо на основу вере. 25 А сада, када је дошла вера, више нисмо под надзором.

Божији синови

26 Кроз веру у Христа Исуса, сви сте Божији синови. 27 Јер, сви ви који сте се у Христа крстили, у Христа сте се обукли. 28 Нема више Јудејин – Грк, роб – слободњак, мушко – женско, јер сте сви једно у Христу Исусу. 29 А ако сте Христови, онда сте Авраамово потомство, наследници по обећању.

4

1 Хоћу да кажем: све док је наследник малолетан, нимало се не разликује од роба. Иако је господар свега, 2 под старатељима је и управитељима до рока који је одредио његов отац. 3 Тако смо и ми, док смо били малолетни, робовали стихијама овога света, 4 а када је дошла пуноћа времена, Бог је послао свога Сина, рођеног од жене, рођеног под Законом, 5 да откупи оне који су под Законом, да постанемо синови+ 4,5 да постанемо синови Дословно: да примимо усињење.. 6 А пошто сте синови, Бог је у ваше срце послао Духа свога Сина, који виче: »Аба+ 4,6 Аба на арамејском језику значи »оче«., Оче.« 7 Тако више ниси роб, него син, а ако си син, онда те је Бог учинио и наследником.

Павлова брига за Галаћане

8 Док још нисте познавали Бога, робовали сте боговима који то по својој природи нису. 9 А сада, пошто сте упознали Бога – боље речено: пошто је он упознао вас – како то да се опет окрећете оним немоћним и бедним стихијама и опет изнова хоћете да им робујете? 10 Славите дане и месеце и доба и године! 11 Бојим се за вас – да се можда нисам узалуд трудио око вас.

12 Молим вас, браћо, постаните као ја, јер сам и ја постао као ви. Ништа ми нисте учинили нажао. 13 Знате да сам вам први пут проповедао еванђеље док сам био болестан. 14 Иако је моја болест за вас била искушење, нисте ме ни презрели ни попљували, него сте ме примили као Божијег анђела, као Христа Исуса. 15 Где је, дакле, та ваша радост? Јер, сведочим вам: да сте могли, своје бисте очи извадили и дали их мени. 16 Зар сам вам постао непријатељ зато што вам говорим истину?

17 Они други се веома труде око вас, али не ради добра. Желе да вас одвоје, како бисте се ви трудили око њих. 18 Добро је увек се трудити око добра, а не само док сам ја присутан међу вама, 19 децо моја, коју поново у трудовима рађам док се Христос у вама не уобличи. 20 Волео бих да сам сада с вама, да другачије с вама разговарам, јер сам због вас у недоумици.

Сара и Агара

21 Реците ми, ви који желите да будете под Законом: зар не чујете шта Закон каже+ 4,21 зар … каже Дословно: зар не чујете Закон.? 22 Јер, записано је да је Авраам имао два сина: једног од робиње и једног од слободне жене. 23 Али, онај од робиње је рођен као сви људи+ 4,23 као сви људи Дословно: по телу; исто и у 29. стиху., а онај од слободне на основу обећања.

24 То све има и пренесено значење, јер те две жене представљају два савеза. Један је са Синајске горе и рађа децу за ропство – то је Агара. 25 А Агара представља Синајску гору у Арабији и одговара данашњем Јерусалиму, јер робује заједно са својом децом. 26 Али, онај Јерусалим који је на небу+ 4,26 на небу Дословно: горе., слободан је – он је наша мајка. Јер, записано је:

27 »Радуј се, нероткињо, ти која не рађаш,

кличи и вичи, ти која не знаш за трудове.

Јер, више деце има усамљена

него она која има мужа.«+ 4,27 Ис 54,1

28 А ви сте, браћо, као Исаак, деца обећања. 29 И као што је у оно време онај који је рођен као сви људи прогањао онога који је рођен снагом Духа, тако је и сада. 30 Али, шта каже Писмо? »Отерај робињу и њеног сина, јер син робиње неће бити наследник са сином слободне.«+ 4,30 1. Мојс 21,1031 Стога, браћо, нисмо деца робиње, него слободне.

5

Слобода у Христу

1 Христос нас је ослободио за слободу. Зато чврсто стојте и не дајте се поново под јарам ропства.

2 Ево, ја, Павле, кажем вам: ако се обрежете, Христос вам неће бити ни од какве користи. 3 И поново јемчим сваком човеку који се обреже да је дужан да извршава сав Закон. 4 Одвојили сте се од Христа, ви који хоћете да се оправдате Законом; отпали сте од милости. 5 Ми, наиме, кроз Духа, на основу вере, ишчекујемо праведност којој се надамо. 6 Јер, у Христу Исусу не вреди ни обрезање ни необрезање, него вера која је делотворна кроз љубав.

7 Добро сте трчали. Ко вас је спречио да се покоравате истини? 8 Та побуда није од Онога који вас позива. 9 Од мало квасца све тесто ускисне. 10 Ја сам уверен за вас у Господу да нећете другачије мислити. А ко вас збуњује, биће за то кажњен, ма ко да је. 11 Ако ја, браћо, и даље проповедам обрезање, зашто ме и даље прогоне? У том случају је укинута саблазан крста. 12 Волео бих да се и ушкопе ти који вас подбуњују!

Живот у Духу

13 Ви сте позвани на слободу, браћо. Само, немојте да ваша слобода буде изговор за тело, него у љубави служите један другом. 14 Јер, сав Закон је садржан у једној јединој изреци – у овој: »Воли свога ближњега као самога себе.«+ 5,14 3. Мојс 19,1815 Али, ако наставите један другога да уједате и прождирете, пазите да један другога не уништите!

16 Хоћу да кажем: живите у Духу, па нећете удовољавати пожудама тела. 17 Тело жуди против Духа, а Дух против тела. Јер, то двоје се једно другом противе, па не чините оно што бисте хтели. 18 Али, ако вас води Дух, нисте под Законом.

19 А дела тела су очигледна. То су блуд, нечистота, разузданост, 20 идолопоклонство, врачање, непријатељства, свађе, љубомора, љутња, сплеткарења, раздори, странчарења, 21 завист, опијање, банчење и њима слична. Упозоравам вас, као што сам вас већ и упозорио, да они који тако нешто чине неће наследити Божије царство.

22 А плод Духа је љубав, радост, мир, стрпљивост, љубазност, доброта, верност, 23 кроткост и уздржљивост, и против њих нема закона. 24 Они који припадају Христу Исусу распели су тело са његовим страстима и пожудама. 25 Ако живимо у Духу, онда се по Духу и равнајмо. 26 Не будимо сујетни, не изазивајмо један другога, не завидимо један другом.

6

Чинимо добро свима

1 Браћо, ако неко и буде затечен у неком преступу, ви који сте духовни исправите га у духу кроткости. Само, чувај се, да и ти не паднеш у искушење. 2 Носите бремена један другога и тако ћете испунити Христов закон. 3 Јер, ако неко мисли да је нешто – а није ништа – самог себе заварава. 4 Свако треба сâм да испита своје дело. Тада ће моћи да се поноси самим собом, не поредећи се са другим, 5 јер свако треба да носи свој терет.

6 Онај кога уче Речи треба сва своја добра да подели са својим учитељем.

7 Не заваравајте се: Бог се не да исмевати. Јер, што год човек сеје, то ће и жњети. 8 Ко сеје у своје тело, из тела ће жњети распадљивост. А ко сеје у Духа, из Духа ће жњети вечни живот. 9 Не посустајмо чинећи добро, јер ћемо, ако не клонемо, жњети у право време. 10 Стога, дакле, док имамо прилику, чинимо добро свима, а пре свега браћи по вери+ 6,10 браћи по вери Дословно: онима који припадају породици вере..

Не обрезање, него ново створење

11 Гледајте коликим вам словима, својом руком, пишем.

12 Они који хоће да се праве важни телом терају вас да се обрежете, али само зато да не би били прогањани због Христовог крста. 13 Па ни сами они који се обрезују не покоравају се Закону, а ипак хоће да се ви обрежете, да би се хвалили вашим телом. 14 А ја не дај Боже да се ичим хвалим осим крстом нашега Господа Исуса Христа, кроз кога је свет распет мени, а ја свету. 15 Јер, ни обрезање ни необрезање није ништа, него ново створење. 16 Мир и милосрђе свима који се држе овог правила и Божијем Израелу.

17 Убудуће нека ми нико не досађује, јер ја на свом телу носим Исусове белеге.

18 Милост нашега Господа Исуса Христа с вашим духом, браћо. Амин.