Књига Немијина

1

Немијина молитва

1 Речи Немије сина Хахалјиног:

Месеца кислева, двадесете године, док сам био у тврђави града Сузе, 2 из Јуде дође Ханани, један од моје браће, са још неким људима, и ја се код њих распитах о Јудејима, о Остатку који је преживео изгнанство, и о Јерусалиму.

3 Они ми рекоше: »Они који су преживели изгнанство и вратили се у покрајину у великој су невољи и срамоти. Јерусалимски зид је разваљен, а капије су му спаљене.«

4 Кад сам чуо те речи, седох и заплаках. Туговао сам данима, постио и молио се пред Богом неба.

5 Онда рекох: »ГОСПОДЕ, Боже неба, велики и страшни Боже, који чуваш свој Савез љубави са онима који те воле и покоравају се твојим заповестима. 6 Ослухни и отвори очи, да чујеш молитву свог слуге, који се и дан и ноћ пред тобом моли за твоје слуге, израелски народ. Признајем ти грехе које смо ми Израелци – и ја и породица мога оца – учинили против тебе. 7 Веома зло смо се понели према теби. Нисмо се држали твојих заповести, уредби и законâ које си дао своме слузи Мојсију.

8 »Сети се речи коју си заповедио своме слузи Мојсију: ‚Ако будете неверни, расејаћу вас међу народима. 9 Али, ако ми се вратите и држите се мојих заповести, таман били изгнани и на крај неба, ја ћу вас оданде сабрати и одвести на место које сам изабрао да буде боравиште за моје Име.‘

10 »Они су твоје слуге и твој народ, који си откупио својом великом снагом и својом моћном руком.

11 »О Господе, пажљиво саслушај молитву овог твог слуге и молитву твојих слугу који с радошћу поштују твоје Име. Дај твом слузи да данас нађе самилост у царевим очима.«

Артаксеркс шаље Немију у Јерусалим

Ја сам био царев пехарник.

2

1 Месеца нисана, двадесете године владавине цара Артаксеркса, када су цару донели вино, ја га узех и дадох му га.

Раније нисам био тужан пред њим, 2 па ме цар упита: »Зашто ти је лице тужно кад ниси болестан? То не може да буде ништа друго него туга у срцу.«

Ја се веома уплаших, 3 па рекох цару: »Живео довека, царе! Како да ми лице не буде тужно када град у ком су гробови мојих предака лежи у рушевинама, а капије му је прогутала ватра?«

4 Тада ме цар упита: »Шта желиш?«

Ја се помолих Богу неба, 5 па одговорих цару: »Ако је цару по вољи и ако сам ја, твој слуга, стекао твоју наклоност, пошаљи ме у Јуду, у град гробова мојих предака, да га поново сазидам.«

6 Тада ме цар, уз кога је седела царица, упита: »Колико ће трајати твој пут и када ћеш се вратити?«

И пошто је цару било по вољи да ме пошаље, ја му назначих време 7 и још му рекох: »Ако је цару по вољи, нека ми се дају писма за намеснике с оне стране Еуфрата+ 2,7 Еуфрата Дословно: реке; исто и у 9. стиху., да ме безбедно спроведу до Јуде, 8 и писмо за Асафа, чувара цареве шуме, да ми да дебала да направим греде за капије на тврђави поред Храма, за градски зид и за кућу у којој ћу становати.«

И цар ми даде писма, јер је милостива рука мога Бога била на мени.

9 Тако одох намесницима с оне стране Еуфрата и дадох им царева писма. А цар је са мном послао и војне заповеднике и коњанике. 10 Када су за то чули Санвалат Хоронац и амонски службеник Товија, било им је веома криво што је неко дошао да ради за добробит Израелаца.

Немија прегледа јерусалимски зид

11 Ја стигох у Јерусалим, па, пошто сам тамо остао три дана, 12 кренух ноћу са неколико људи. Ником нисам рекао шта ми је Бог ставио у срце да учиним за Јерусалим. Са собом нисам имао других јахаћих животиња осим оне на којој сам јахао. 13 Ноћу се упутих кроз Долинску капију према Змајевом бунару и до Сметлишне капије и прегледах зидове Јерусалима, који су били разорени, и његове капије, које је прогутала ватра. 14 Потом одох даље, према Изворској капији и према Царевом језерцету, али тамо није било места да прође животиња коју сам јахао, 15 па сам се ноћу попео долином и даље прегледајући зид. Онда сам се вратио и ушао кроз Долинску капију.

16 Службеници нису знали куда сам отишао нити шта сам радио, јер још ништа нисам био рекао Јудејима, ни свештеницима, ни племићима, ни службеницима, ни другима који ће обављати радове.

17 Ја им рекох: »Видите у каквој смо невољи: Јерусалим лежи у рушевинама, а капије су му спаљене. Стога хајде да поново сазидамо јерусалимски зид, да више не будемо ругло.«

18 А испричах им и о милостивој руци свога Бога на мени и шта ми је цар рекао.

Они одвратише: »Почнимо одмах да зидамо.«

И прионуше на то добро дело.

19 Када су за то чули Санвалат Хоронац, амонски службеник Товија и Гешем Арапин, почеше да нам се ругају и да нас исмевају.

»Шта то радите?« питали су. »Зар се буните против цара?«

20 А ја им одговорих: »Бог неба даће нам да успемо. Ми, његове слуге, почећемо да зидамо, а ви немате удела у Јерусалиму, ни законско ни историјско право на њега.«

3

Градитељи зида

1 Првосвештеник Елјашив и његова сабраћа свештеници прионуше на посао и поново саградише Овчију капију. Освешташе је и наместише јој крила, па наставише да зидају све до Стотина-куле, коју освешташе, и даље, до Хананелове куле. 2 До њих су зидали Јерихонци, а до ових Закур син Имријев. 3 Хасенини синови поново саградише Рибљу капију. Поставише јој греде и наместише крила, браве и преворнице. 4 До њих је поправке обављао Меремот син Урије сина Хакоцовог, до њега Мешулам син Берехје сина Мешезавеловог, а до њега Садок син Баанин. 5 До њих су поправке обављали Текоанци, али њихови племићи не пристадоше да раде под својим надзорницима+ 3,5 под својим надзорницима Овај текст на хебрејском може да значи и »за свога Господа« или »за свога господара« (то јест Немију)..

6 Јојада син Пасеахов и Мешулам син Бесодјин поправише Стару капију. Поставише јој греде и наместише крила, браве и преворнице. 7 До њих су поправке обављали Мелатја Гивонац и Јадон Меронотац, људи из Гивона и Мицпе, местâ под влашћу намесника с оне стране Еуфрата+ 3,7 Еуфрата Дословно: реке.. 8 До њих је поправке обављао Узиел син Хархајин, један од златара, а до њега Ананија, један од мирисара. Они обновише Јерусалим све до Широког зида. 9 До њих је поправке обављао Рефаја син Хуров, поглавар половине области Јерусалима.

10 До њега је Једааја син Харумафов обављао поправке преко пута своје куће, а до њега Хатуш син Хашавнејин. 11 Малкија син Харимов и Хашув син Пахат-Моавов поправљали су следећи део и Пећну кулу. 12 До њих је, са својим кћерима, поправке обављао Шалум син Халохешов, поглавар половине области Јерусалима. 13 Ханун и житељи Заноаха поправише Долинску капију. Поново је саградише и наместише јој крила, браве и преворнице. Они поправише и хиљаду лаката+ 3,13 хиљаду лаката 450 метара. зида све до Сметлишне капије, 14 коју поправи Малкија син Рехавов, поглавар области Бет-Хакарем. Он је поново сагради и постави јој крила, браве и преворнице.

15 Шалун син Кол-Хозеов, поглавар области Мицпе, поправи Изворску капију. Сагради је, покри и постави јој крила, браве и преворнице. Он поправи и зид језерца Силоама код Царевог врта, све до степеница које се спуштају из Давидовог града. 16 Иза њега је, до преко пута Давидових гробова, све до вештачког језерца и Куће ратникâ, поправке обављао Немија син Азбуков, поглавар половине области Бет-Цур. 17 До њега су поправке обављали Левити под руководством Рехума сина Банијевог, а до њега је, за своју област, поправке обављао Хашавја, поглавар половине области Кеила. 18 До њега су поправке обављала њихова сабраћа под руководством Баваја сина Хенададовог, поглавара половине области Кеила, 19 а до њега је Езер син Исусов, поглавар Мицпе, поправљао део од места наспрам успона ка Оружарници до угла. 20 До њега је Барух син Завајев с великим жаром поправљао део од угла до улаза у кућу првосвештеника Елјашива. 21 До овога је Меремот син Урије сина Хакоцовог, поправљао део од улаза у Елјашивову кућу до њеног краја. 22 До њега су поправке обављали свештеници који су живели у околини. 23 До њих су Венијамин и Хашув обављали поправке пред својом кућом, а до ових је Азарја син Маасеје сина Ананијиног обављао поправке поред своје куће. 24 До њега је Бинуј син Хенададов поправљао део од Азарјине куће до завоја и даље до угла, 25 а Палал син Узајев преко пута завоја и куле која се диже из горње цареве палате близу дворишта страже. До њега су Педаја син Парошев 26 и храмски служитељи који су живели на брду Офел обављали поправке до места преко пута Водене капије, према истоку, и куле која се диже из палате. 27 До њих су Текоанци поправљали део од велике куле која се диже из палате до Офелског зида. 28 Изнад Коњске капије поправке су обављали свештеници, сваки пред својом кућом. 29 До њих је Садок син Имеров обављао поправке преко пута своје куће, а до њега Шемаја син Шеханјин, стражар на Источној капији. 30 До њега су један део поправљали Ананија син Шелемјин и Ханун, шести Цалафов син. До њих је Мешулам син Берехјин обављао поправке преко пута места где је становао. 31 До њега је поправљао Малкија, златар, све до куће храмских служитеља и трговаца, преко пута Надзорне капије и даље све до одаје изнад угла, 32 а између одаје изнад угла и Овчије капије поправке су обављали златари и трговци.

4

Противници обнове Јерусалима

1 Када је Санвалат чуо да поново градимо зид, разгневио се и силно разјарио. Исмевао је Јудеје 2 и пред својом сабраћом и самаријском војском говорио: »Шта то раде они килави Јудеји? Да неће да обнове зид? Да неће да принесу жртве? Да неће да заврше за један дан? Да неће да врате у живот спаљено камење из оних гомила крша?«

3 А Товија Амонац, који је био поред њега, рече: »Ма, то што они зидају – да им се лисица попне, развалила би им тај њихов камени зид.«

4 Чуј, Боже наш, како нас презиру. Скрени њихове увреде на њихову главу. Предај их као плен у земљу сужањства. 5 Не покривај њихову кривицу и нека им се грех не избрише пред тобом, јер су вређали градитеље.

6 Тако смо градили зид и целог изградили до пола његове висине, јер је народ радио свим срцем.

7 Али, када су Санвалат, Товија, Арапи, Амонци и Ашдодци чули да је поправка јерусалимских зидова узнапредовала и да се пукотине затварају, силно се разгневише, 8 па сви заједно сковаше заверу да дођу и ударе на Јерусалим и тако му донесу невољу. 9 А ми смо се молили своме Богу и постављали стражу и дању и ноћу због њих.

10 Тада Јудеји рекоше: »Раднике је почела да издаје снага, а крша је толико да нећемо моћи да саградимо зид.«

11 А наши непријатељи рекоше: »Пре него што дознају за то или нас опазе, бићемо међу њима и побити их, и тако ћемо окончати радове.«

12 Тада дођоше Јудеји који су живели близу њих, па су нам по десет пута понављали: »На коју год страну да се окренете, напашће нас.«

13 Стога поставих људе с мачевима, копљима и луковима иза најнижих делова зида на изложеним местима, распоредивши их по братствима. 14 Пошто сам све прегледао, устадох и рекох племићима, службеницима и осталом народу: »Не бојте их се. Сетите се Господа, који је велик и страшан, и борите се за своју браћу, синове и кћери, за своје жене и дом.«

15 Када су наши непријатељи чули да знамо за њихову заверу и да ју је Бог осујетио, сви се вратисмо на зид, свако на свој посао.

16 Од тога дана једна половина мојих људи је радила, а друга половина држала штитове, копља, лукове и оклопе. Заповедници су стајали иза свег народа Јуде 17 који је градио зид. Носачи терета су радили једном руком, а у другој су држали оружје. 18 Сваком од градитеља мач је био припасан уз бок док је радио. А поред мене је стајао трубач.

19 Тада рекох племићима, службеницима и осталом народу: »Посао је велик и обиман, а ми смо на зиду далеко један од другог. 20 Одакле год зачујете звук рога, тамо нам се придружите. Наш Бог ће се борити за нас.«

21 Тако смо наставили посао, од ране зоре, па док не изађу звезде, при чему је половина људи држала копља.

22 У то време још рекох народу: »Нека сваки човек са својим помоћником ноћи у Јерусалиму, да би нам ноћу били стражари, а дању радници.«

23 Ни ја, ни моја браћа, ни моји људи, ни стражари који су били са мном нисмо скидали одећу, и сваки је држао своје оружје чак и када је ишао да мокри.

5

Немија помаже сиромашнима

1 Народ и њихове жене дигоше силну повику на своју јудејску сабраћу.

2 Једни су говорили: »Нас и наших синова и кћери има много. Да бисмо јели и преживели, треба нам жита.«

3 Други су говорили: »Залажемо своје њиве, винограде и куће да добијемо жита за време глади.«

4 А трећи су говорили: »Морали смо да узајмимо новац да платимо цару порез на наше њиве и винограде. 5 Иако је наше тело као и тело наше сабраће, а наши синови као и њихови синови, ми подвргавамо наше синове и кћери ропству. Неке од наших кћери већ су робиње, а ми смо беспомоћни, јер наше њиве и виногради припадају другима.«

6 Када сам чуо њихову повику и ове речи, веома се разгневих. 7 Потом размислих, па оптужих племиће и службенике, рекавши: »Ви узимате камату од своје сабраће!«

Онда сазвах велик скуп против њих 8 и рекох: »Колико год је било могуће, откупили смо своју јудејску сабраћу која су била продата незнабошцима. А сада ви сами продајете своју сабраћу, да би опет била продата нама!«

А они су ћутали, јер нису имали шта да кажу.

9 »Није добро то што радите«, рекох даље. »Зар не треба да живите у страху од нашега Бога, да нас наши незнабожачки непријатељи не би више вређали? 10 И ја и моја сабраћа и моји људи позајмљујемо народу новац и жито. Нека се више не узима камата. 11 Колико данас им вратите њихове њиве, винограде, маслињаке и куће, а тако и камату: један посто од новца, жита, младог вина и уља.«

12 »Вратићемо«, рекоше они, »и више нећемо ништа тражити од њих. Учинићемо као што кажеш.«

Тада позвах свештенике и затражих од племићâ и службеникâ да се закуну да ће учинити као што су рекли.

13 А истресох и скуте своје одеће и рекох: »Нека овако и Бог из куће и имања истресе сваког човека који не одржи ово обећање. Нека тако буде истресен и испражњен!«

На то цео скуп рече: »Амин«, па је хвалио ГОСПОДА.

И народ учини као што је обећао.

14 Осим тога, од двадесете године цара Артаксеркса, када сам постављен за њиховог намесника у Јуди, до његове тридесет друге године – дванаест година – ни ја ни моја браћа нисмо јели храну додељену намеснику. 15 Ранији намесници, моји претходници, наметали су народу тешко бреме и узимали од њега, осим хране и вина, четрдесет шекела+ 5,15 четрдесет шекела 560 грама. сребра. Чак су и њихови помоћници господарили народом. Али ја, из страха од Бога, нисам тако поступао, 16 него сам се посветио радовима на овом зиду. Нисмо купили ниједну њиву, а сви моји људи били су укључени у радове. 17 Штавише, за мојом трпезом било је сто педесет Јудеја и службеника, као и оних који су нам дошли из околних народа. 18 Сваког дана су за мене спремали једног вола, шест најбољих оваца и нешто перади, а сваких десет дана све врсте вина у изобиљу. Али, без обзира на све то, нисам захтевао храну која припада намеснику, јер је овај народ већ био тешко оптерећен.

19 Сети ме се по добру, Боже мој, због свега што сам учинио за овај народ.

6

Противници обнове кују заверу против Немије

1 Када су Санвалат, Товија, Гешем Арапин и остали наши непријатељи дознали да сам саградио зид и да у њему није остала ниједна пукотина – иако још нисам био поставио крила на капије – 2 Санвалат и Гешем ми поручише: »Хајде да се састанемо у једном од села у долини Оно.«

Али они су намеравали да ми учине зло, 3 па им послах гласнике с овим одговором: »У великом сам послу и не могу да дођем доле. Зашто да се посао прекине кад га оставим и одем доле к вама?«

4 Четири пута су ми слали исту поруку, а ја сам им сваки пут исто одговарао.

5 Онда ми, пети пут, Санвалат посла свог помоћника са истом поруком и са незапечаћеним писмом у руци 6 у ком је писало:

»Шире се гласине међу народима – а и Гешем то каже – да се ти и Јудеји спремате на буну и да зато и градите зид. А по тим гласинама, ти треба да постанеш њихов цар 7 и већ си поставио пророке да о теби објаве у Јерусалиму овај проглас: ‚Цар је у Јуди!‘ А те ће гласине стићи до цара, зато дођи да се посаветујемо.«

8 Ја му послах овај одговор: »Ништа од тога што кажеш није се десило, него си ти све то смислио у својој глави.«

9 Сви су они хтели да нас уплаше, мислећи: »Клонуће им руке од посла и неће га завршити.«

Зато, Боже, оснажи моје руке.

10 Једног дана одох у кућу Шемаје сина Делаје сина Мехатавеловог, који се затворио у своју кућу.

Он рече: »Хајде да се нађемо у Божијем Дому, у Храму, и затворимо врата Храма, јер ће доћи да те убију – ноћу ће доћи да те убију.«

11 Али ја рекох: »Зар да бежи човек као што сам ја? Или, зар неко као што сам ја може да уђе у Храм и да остане жив? Нећу да идем!«

12 Схватио сам да га није послао Бог, већ да је пророковао против мене зато што су га Санвалат и Товија унајмили. 13 Унајмили су га да ме застраши, па да се ја уплашим и онако поступим и згрешим, а они би ме онда изнели на рђав глас и извргли срамоти.

14 Сети се, Боже мој, Товије и Санвалата због ових њихових дела. Сети се и пророчице Ноадје и осталих пророка који су ме застрашивали.

Завршетак радова на зиду

15 Зид је завршен двадесет петог елула, за педесет два дана. 16 Када су сви наши непријатељи чули за то и сви народи око нас то видели, обесхрабрише се, јер су схватили да је то дело учињено уз помоћ нашега Бога. 17 А тих дана су јудејски племићи слали многа писма Товији, а од Товије су им стизали одговори. 18 Јер, многи у Јуди били су за њега везани заклетвом, пошто је он био зет Шеханје сина Араховог, а његов син Јоанан за жену је узео кћер Мешулама сина Берехјиног. 19 Осим тога, преда мном су говорили о његовим добрим делима, па онда њему причали шта сам рекао, а Товија је слао писма да ме застраши.

7

1 Када је зид био саграђен и када сам наместио крила на капијама, одређени су чувари капија, певачи и Левити. 2 Свог брата Хананија одредио сам да управља Јерусалимом, заједно са Ананијом, заповедником тврђаве, зато што је био честит човек и бојао се Бога више него већина људи.

3 Рекох им: »Нека се капије Јерусалима не отварају док сунце не огреје. Док су чувари капија још на дужности, нека затворе крила и наместе преворнице. За стражаре одредите житеље Јерусалима. Једни нека буду на стражарским местима, а други крај својих кућа.«

Списак повратника из изгнанства

(Езра 2,1-70)

4 Град је био велик и простран, али је у њему било мало људи и куће још нису биле сазидане. 5 Мој Бог ми стави у срце мисао да окупим племиће, поглаваре и обичан народ, да се попишу по породицама. А нашао сам и књигу родослова првих повратника. У њој нађох записано:

6 Ово су људи оне покрајине који су изашли из изгнаничког сужањства, које је вавилонски цар Навуходоносор одвео као сужње и који су се вратили у Јерусалим и Јуду, свако у свој град, 7 предвођени Зоровавелом, Исусом, Немијом, Азарјом, Раамјом, Нахаманијем, Мордехајем, Билшаном, Мисперетом, Бигвајем, Нехумом и Бааном.

Попис Израелаца:

8 Парошевих потомака: 2.172;

9 Шефатјиних потомака: 372;

10 Арахових потомака: 652;

11 Пахат-Моавових потомака преко Исуса и Јоава: 2.818;

12 Еламових потомака: 1.254;

13 Затуових потомака: 845;

14 Закајевих потомака: 760;

15 Бинујевих потомака: 648;

16 Бевајевих потомака: 628;

17 Азгадових потомака: 2.322;

18 Адоникамових потомака: 667;

19 Бигвајевих потомака: 2.067;

20 Адинових потомака: 655;

21 Атерових потомака преко Езекије: 98;

22 Хашумових потомака: 328;

23 Бецајевих потомака: 324;

24 Харифових потомака: 112;

25 Гивонових потомака: 95;

26 мушкараца из Витлејема и Нетофе: 188;

27 мушкараца из Анатота: 128

28 мушкараца из Бет-Азмавета: 42;

29 мушкараца из Кирјат-Јеарима, Кефире и Беерота: 743

30 мушкараца из Раме и Гаве: 621;

31 мушкараца из Михмаса: 122;

32 мушкараца из Бетела и Аја: 123;

33 мушкараца из другог Нева: 52;

34 мушкараца из другог Елама: 1.254;

35 мушкараца из Харима: 320;

36 мушкараца из Јерихона: 345;

37 мушкараца из Лода, Хадида и Она: 721;

38 мушкараца из Сене: 3.930.

39 Свештеници:

Једаајиних потомака преко Исусове породице: 973;

40 Имерових потомака: 1.052;

41 Пашхурових потомака: 1.247;

42 Харимових потомака: 1.017.

43 Левити:

Исусових потомака преко Кадмиела и преко Ходвиних потомака: 74.

44 Певачи:

Асафових потомака: 148.

45 Чувари капија:

Шалумових, Атерових, Талмонових, Акувових, Хатитиних и Шовајевих потомака: 138.

46 Храмски служитељи:

потомци Цихе, Хасуфе, Табаота, 47 Кероса, Сије, Падона,

48 Леване, Хагаве, Шалмаја,

49 Ханана, Гидела, Гахара,

50 Реаје, Рецина, Некоде,

51 Газама, Узе, Пасеаха,

52 Бесаја, Меунима, Нефушсима,

53 Бакбука, Хакуфе, Хархура,

54 Бацлита, Мехиде, Харше,

55 Баркоса, Сисре, Тамаха,

56 Нециаха и Хатифе.

57 Потомци Соломонових слугу:

потомци Сотаја, Соферета, Периде,

58 Јаале, Даркона, Гидела,

59 Шефатје, Хатила, Похерет-Хацевајима и Амона.

60 Храмских служитеља и потомака Соломонових слугу: 392.

61 Људи који су дошли из Тел-Мелаха, Тел-Харше, Керува, Адона и Имера, али нису могли да докажу да су њихове породице потекле од Израела, били су:

62 потомци Делаје, Товије и Некоде, њих 642,

63 и међу потомцима свештеникâ:

потомци Ховаје, Хакоца и Барзилаја, који се оженио кћери Барзилаја Гилађанина и узео његово име.

64 Они су тражили своје родослове по званичним књигама, али их нису нашли, па су били искључени из свештенства као нечисти. 65 Стога им је намесник наредио да не једу од пресвете хране све док се не појави свештеник који ће доносити одлуке помоћу Урима и Тумима.

66 Цела заједница бројала је 42.360 људи, 67 не рачунајући њихове слуге и слушкиње, којих је било 7.337. А имали су и 245 певача и певачица 68 и поседовали 736 коња, 245 мазги, 69 435 камила и 6.720 магараца.

70 Неке главе породица дале су прилог за радове. Намесник је дао у ризницу 1.000 дарика+ 7,70 1.000 дарика 8,4 килограма. злата, 50 чинија и 530 свештеничких одора. 71 Неке главе породица дале су у ризницу за радове 20.000 дарика+ 7,71 20.000 дарика 168 килограма: исто и у 72. стиху. злата и 2.200 мина+ 7,71 2.200 мина Око 1.250 килограма. сребра. 72 Остали народ је дао укупно 20.000 дарика злата, 2.000 мина+ 7,72 2.000 мина Око 1.140 килограма. сребра и 67 свештеничких одора.

73 Свештеници, Левити, чувари капија, певачи, храмски служитељи и остали Израелци настанише се у својим градовима.

Езра чита Закон народу

До седмог месеца сви Израелци су већ били у својим градовима.

8

1 Цео народ се сложно окупи на тргу испред Водене капије, па рече учитељу Езри да донесе Књигу Мојсијевог закона, који је ГОСПОД дао Израелу. 2 Тако првог дана седмог месеца свештеник Езра изнесе Закон пред скуп сачињен од људи, жена и свих који су били у стању да разумеју. 3 Читао га је гласно на тргу испред Водене капије од раног јутра до поднева пред људима и женама и другима који су били у стању да разумеју. И сав народ је пажљиво слушао Књигу закона. 4 Учитељ Езра стајао је на високом дрвеном постољу које је било подигнуто за ту прилику. Крај њега су стајали: здесна Матитја, Шема, Анаја, Урија, Хилкија и Маасеја, а слева Педаја, Мишаел, Малкија, Хашум, Хашбадана, Захарија и Мешулам.

5 Езра отвори књигу, а сав народ је могао да га види јер је Езра стајао изнад њега. Када ју је отворио, сав народ устаде. 6 Езра благослови ГОСПОДА, великога Бога, а сав народ подиже руке и одговори: »Амин! Амин!« па се ничице поклони ГОСПОДУ.

7 Левити Исус, Бани, Шеревја, Јамин, Акув, Шабетај, Ходија, Маасеја, Келита, Азарја, Јозавад, Ханан и Пелаја учили су народ Закону док је народ тамо стајао. 8 Читали су из Књиге Божијег закона, образлажући је и објашњавајући смисао да би народ разумео шта се чита.

9 Тада намесник Немија, свештеник и учитељ Езра и Левити који су учили народ рекоше свима: »Овај дан је свет ГОСПОДУ, вашем Богу. Не тугујте и не плачите.«

Јер, сав народ је плакао док је слушао речи Закона.

10 Немија им још рече: »Идите и једите најбољу храну и пијте слатка пића, а део пошаљите онима који немају ништа спремљено. Овај дан је свет нашем Господу. Не жалостите се, јер је радост ГОСПОДЊА ваша снага.«

11 А Левити су умиривали народ говорећи: »Смирите се, јер овај дан је свет. Не жалостите се.«

12 И сав народ оде да једе и пије, да шаље оброке хране и да с великом радошћу слави, јер су разумели речи које су им обзнањене.

Празник сеница

13 Другога дана главе свих породица, са свештеницима и Левитима, окупише се око учитеља Езре да проуче речи Закона. 14 Нађоше записано у Закону, који је ГОСПОД дао преко Мојсија, да Израелци треба да живе у сеницама за време празника у седмом месецу 15 и да ово треба да објаве и разгласе по свим градовима и у Јерусалиму: »Идите у Горје и донесите грана маслине, дивље маслине, мирте, палме и осталог лиснатог дрвећа, да се направе сенице«, као што је записано.

16 И народ оде и донесе грана, па себи направише сенице на својим крововима, у својим двориштима, у двориштима Божијег Дома и на тргу код Водене капије и оном код Ефремове капије. 17 Цела заједница која се вратила из изгнанства направила је сенице и живела у њима. А до тог дана Израелци нису тако радили још од времена Исуса Навина. Њихова радост била је веома велика. 18 Езра је сваког дана, од првог до последњег, читао из Књиге Божијег закона. Седам дана су славили празник, а осмог дана је био свечани скуп, као што је прописано.

9

Народ признаје своје грехе

1 Двадесет четвртог дана тог месеца, Израелци се окупише, па су постили обучени у кострет и посути прашином. 2 Израелови потомци одвојише се од свих туђинаца, па су стајали и признавали своје грехе и преступе својих праотаца. 3 Стајали су, свако на свом месту, и једну четвртину дана наглас читали из Књиге закона ГОСПОДА, свога Бога, а у другој четвртини дана признавали своје грехе и клањали се ГОСПОДУ, своме Богу.

4 Левити Исус, Бани, Кадмиел, Шеванја, Буни, Шеревја, Бани и Кенани стајали су на степеницама и из свега гласа вапили ГОСПОДУ, своме Богу.

5 Потом Левити Исус, Кадмиел, Бани, Хашавнеја, Шеревја, Ходија, Шеванја и Петахја рекоше: »Устаните и благосиљајте ГОСПОДА, свога Бога, који је одувек и довека:

»Нека је благословено твоје славно Име,

од сваког благослова и хвале узвишеније.

6 »Ти си, ГОСПОДЕ, једини. Ти си створио небо и небеса над небесима и све мноштво на њима+ 9,6 мноштво на њима Дословно: њихову војску; може да се односи на звезде и небеска бића или анђеле; исто и у другом делу стиха., земљу и све што је на њој, и мора и све што је у њима. Ти свему дајеш живот и небеско мноштво ти се клања.

7 »Ти си ГОСПОДЕ, Бог, који је изабрао Аврама, извео га из Ура Халдејског и дао му име Авраам. 8 Нашао си да му је срце верно теби, па си с њим склопио савез: да ћеш његовим потомцима дати земљу Ханаанаца, Хетита, Аморејаца, Перижана, Јевусејаца и Гиргашана. И испунио си своје обећање, јер си праведан.

9 »Видео си патњу наших праотаца у Египту. Чуо си њихов вапај крај Црвеног мора. 10 Послао си знамења и чуда против фараона, против свих његових службеника и свег народа у његовој земљи, јер си знао како су Египћани бахато поступали с њима. Стекао си себи име које траје до дана данашњег. 11 Пред њима си раздвојио море, да кроз њега прођу по сувом, а њихове прогонитеље си бацио у дубине, као камен у моћне воде. 12 Дању си их водио стубом од облака, а ноћу стубом од огња, да им осветлиш пут којим ће да иду. 13 Сишао си на гору Синај и говорио им са неба. Дао си им правичне законе и истинит Закон и добре уредбе и заповести. 14 Обзнанио си им своју свету суботу и дао им заповести, уредбе и Закон преко свог слуге Мојсија. 15 Када су били гладни, дао си им хлеб са неба, а када су били жедни, извео си им воду из стене. Рекао си им да иду и запоседну земљу за коју си се заклео да ћеш им је дати.

16 »Али они, наши праоци, постали су бахати и тврдоглави и нису се држали твојих заповести. 17 Одбили су да слушају и заборавили су чуда која си учинио међу њима. Постали су тврдоглави, па су се побунили и изабрали себи вођу да се врате у ропство. Али ти си Бог који прашта, милостив и сажаљив, спор да се разгневи и препун љубави. Стога их ниси оставио 18 ни када су себи излили лик телета и рекли: ‚Ово су твоји богови, који су те извели из Египта,‘ ни када су поступали с великим презиром. 19 Али, због своје велике самилости ниси их оставио у пустињи. Стуб од облака није престајао да их води њиховим путем дању, ни стуб од огња да им осветљава пут којим ће да иду ноћу. 20 Дао си им свога доброг Духа да их учи. Своју ману ниси ускраћивао њиховим устима и давао си им воде када су били жедни. 21 Четрдесет година си их одржавао у пустињи: ништа им није недостајало, одећа им се није цепала нити су им ноге отицале.

22 »Дао си им царства и народе и сваком си одредио његов део. Заузели су земљу Сихона, цара Хешбона, и земљу Ога, цара Башана. 23 Намножио си им децу као звезде на небу и довео их у земљу за коју си њиховим очевима рекао да у њу уђу и запоседну је. 24 И деца су ушла и запосела земљу, а ти си пред њима покорио становнике земље, Ханаанце, и предао их њима у руке заједно с њиховим царевима и с народима земље, да с њима раде шта год хоће. 25 Освојили су утврђене градове и плодну земљу, узели куће пуне сваковрсних добара, већ ископане бунаре, винограде, маслињаке и многе воћке. Јели су досита и угојили се и уживали твоју велику доброту.

26 »Али били су непослушни и бунили су се против тебе. Твој Закон су бацили за леђа и убијали твоје пророке, који су их опомињали да се врате теби, и поступали су с великим презиром. 27 Зато си их предао у руке душманима, који су их тлачили. А када су били тлачени, вапили су к теби. Ти си их чуо са неба и у својој великој самилости давао си им спаситеље, који су их спасавали из руку душмана. 28 Али, чим би били на миру, опет су чинили зло пред тобом, а ти си их остављао да падну у руке својих непријатеља, да ови владају над њима. А када би ти поново завапили, ти би их чуо са неба и, у својој самилости, много пута их избављао.

29 »Опомињао си их да се врате твом Закону, али они су постали бахати и нису се држали твојих заповести. Кршили су твоје законе, од којих човек живи ако их извршава. Упорно су ти окретали леђа, постали тврдоглави и нису слушали. 30 Много година си био стрпљив с њима, опомињао их својим Духом преко својих пророка, али нису обраћали пажњу. Стога си их предао у руке другим народима. 31 Али, због своје велике самилости, ниси их сасвим уништио нити си их оставио, јер ти си милостив и сажаљив Бог.

32 »Сада, Боже наш, Боже велики, силни и страшни, који се држиш свог Савеза љубави, нека у твојим очима не буде незнатна ова невоља која је снашла нас, наше цареве и поглаваре, наше свештенике и пророке, наше очеве и сав твој народ од времена асирских царева до данас. 33 Био си праведан у свему што нас је задесило. Поступао си верно, а ми смо чинили зло. 34 Наши цареви, поглавари, свештеници и очеви нису се држали твог Закона и нису марили за заповести и опомене које си им давао. 35 Чак и док су били у свом царству, уживајући твоју велику доброту према њима у пространој и плодној земљи коју си им дао, нису ти служили ни окренули се од својих злих дела.

36 »А, ево, ми смо данас робови, робови у земљи коју си дао нашим праоцима да уживају у њеним плодовима и другим добрима. 37 Због наших греха, њена обилна жетва одлази царевима које си поставио над нама и који господаре нашим телима и стоком како им драго. У великој смо невољи.«

Народ се обавезује Богу

38 »Због свега тога склапамо чврст писмени споразум, а наши поглавари, Левити и свештеници стављају на њега свој печат.«

10

1 А запечатили су га: намесник Немија син Хахалјин, Цидкија, 2 Сераја, Азарја, Јеремија, 3 Пашхур, Амарја, Малкија, 4 Хатуш, Шеванја, Малух, 5 Харим, Меремот, Авдија, 6 Данило, Гинетон, Барух, 7 Мешулам, Авија, Мијамин, 8 Маазја, Билгај и Шемаја. То су били свештеници.

9 Левити: Исус син Азанјин, Бинуј од Хенададових синова, Кадмиел 10 и њихова сабраћа: Шеванја, Ходија, Келита, Пелаја, Ханан, 11 Михеј, Рехов, Хашавја, 12 Закур, Шеревја, Шеванја, 13 Ходија, Бани и Бенину.

14 Поглавари народа: Парош, Пахат-Моав, Елам, Зату, Бани, 15 Буни, Азгад, Бевај, 16 Адонија, Бигвај, Адин, 17 Атер, Езекија, Азур, 18 Ходија, Хашум, Бецај, 19 Хариф, Анатот, Невај, 20 Магпиаш, Мешулам, Хезир, 21 Мешезавел, Садок, Јадуа, 22 Пелатја, Ханан, Анаја, 23 Осија, Ананија, Хашув, 24 Халохеш, Пилха, Шовек, 25 Рехум, Хашавна, Маасеја, 26 Ахија, Ханан, Анан, 27 Малух, Харим и Баана.

28 »Остали народ – свештеници, Левити, чувари капија, певачи, храмски служитељи и сви они који су се одвојили од туђих народа ради Божијег закона, са својим женама, синовима и кћерима који су у стању да разумеју – 29 придружује се својој сабраћи племићима и везује се проклетством и заклетвом да ће живети по Божијем закону који му је дат преко Мојсија, слуге Божијег, и да ће се држати свих заповести, законâ и уредби ГОСПОДА, нашега Господа, и извршавати их.

30 »Обећавамо да нећемо давати наше кћери за жене другим народима ни узимати њихове кћери за жене својим синовима.

31 »Ако други народи буду доносили робу или жито да их продају у суботу, нећемо од њих куповати у суботу ни у други свети дан. Сваке седме године нећемо обрађивати земљу и отписаћемо све дугове.

32 »Обавезујемо се да ћемо давати трећину шекела+ 10,32 трећину шекела 3,8 грама. сребра годишње за службу у Дому нашега Бога: 33 за постављени хлеб, за редовне житне жртве и жртве паљенице, за жртве које се приносе суботом, у време младог месеца и о празницима, за свете жртве, за жртве за очишћење да се изврши обред помирења за Израел, и за све дужности везане за Дом нашега Бога.

34 »Ми свештеници, Левити и народ бацали смо коцку да одредимо када свака од наших породица треба у Дом нашега Бога, у одређено време сваке године, да донесе прилог у дрвима за ватру на жртвенику ГОСПОДА, нашега Бога, као што је записано у Закону.

35 »Обавезујемо се и да ћемо сваке године у Дом ГОСПОДЊИ доносити првине наших усева и сваке воћке.

36 »И као што је записано у Закону, своје прворођене синове, првине животиња и првине крупне и ситне стоке доводићемо у Дом нашега Бога, свештеницима који служе у Дому нашега Бога.

37 »Осим тога, доносићемо у спремишта Дома нашега Бога, свештеницима, првине свог млевеног жита, житних жртава, плодова сваког дрвета, младог вина и уља, а Левитима десетак од својих усева, јер Левити прикупљају десетак у свим градовима у којима радимо. 38 Нека свештеник потекао од Аарона прати Левите када ови примају десетак, а Левити нека донесу десетак десетка у Дом нашега Бога, у спремишта ризнице. 39 Израелски народ и Левити треба да доносе своје прилоге у житу, младом вину и уљу у спремишта где се држе предмети светилишта и где бораве свештеници који обављају службу, чувари капија и певачи.

»Нећемо занемарити Дом нашега Бога.«

11

Народ који се настанио у Јерусалиму

1 Поглавари народа се настанише у Јерусалиму, а остали народ је бацао коцку да би се од сваких десет људи одредио један који ће да живи у Јерусалиму, светом граду, док ће осталих девет остати у својим градовима. 2 И народ благослови све који су добровољно пристали да живе у Јерусалиму.

3 Ово су поглавари из покрајина који су се настанили у Јерусалиму (неки Израелци, свештеници, Левити, храмски служитељи и потомци Соломонових слугу живели су у градовима Јуде, сваки на свом поседу у свом граду, 4 док су неки други људи из Јуде и Венијамина живели у Јерусалиму):

Од Јудиних потомака:

Фаресов потомак Атаја син Узије сина Захарије сина Амарје сина Шефатје сина Малалеиловог 5 и Салин потомак Маасеја син Баруха сина Кол-Хозеа сина Хазаје сина Адаје сина Јојарива сина Захаријиног. 6 Свих Фаресових потомака који су живели у Јерусалиму било је 468 способних људи.

7 Од Венијаминових потомака:

Салу син Мешулама сина Јоеда сина Педаје сина Колаје сина Маасеје сина Итиела сина Исаијиног 8 и његови следбеници Габај и Салај – њих 928. 9 Јоил син Зихријев био је њихов главни заповедник, а Јуда син Хасенуин заповедник Другог градског округа.

10 Од свештеникâ:

Једааја син Јојаривов, Јахин, 11 Сераја син Хилкије сина Мешулама сина Садока сина Мерајота сина Ахитувовог, главни службеник у Божијем Дому, 12 и њихова сабраћа, која су обављала послове везане за Храм – њих 822. Адаја син Јерохама сина Пелалје сина Амција сина Захарије сина Пашхура сина Малкијиног 13 и његова сабраћа, главе породица – њих 242. Амашсај син Азарела сина Ахзаја сина Мешилемота сина Имеровог 14 и његова сабраћа – 128 способних људи. Њихов главни заповедник био је Завдиел син Хагедолимов.

15 Од Левитâ:

Шемаја син Хашува сина Азрикама сина Хашавје сина Бунијевог, 16 Шабетај и Јозавад, двојица левитских поглавара који су били задужени за послове ван Божијег Дома, 17 Матанја син Михеја сина Завдија сина Асафовог, главни за почињање захваљивања и молитве, Бакбукја, други међу својом сабраћом, и Авда син Шамуе сина Галала сина Једутуновог. 18 У светом граду је било укупно 284 Левита.

19 Чувари капија:

Акув, Талмон и њихова сабраћа, који су стражарили на капијама – њих 172.

20 Остали Израелци, свештеници и Левити били су у свим градовима Јуде, свако на свом наследству. 21 Храмски служитељи живели су на брду Офел, а надређени су им били Циха и Гишпа. 22 Надгледник над Левитима у Јерусалиму био је Узи син Банија сина Хашавје сина Матанје сина Михејевог. Он је био један од Асафових потомака, певача одговорних за службу у Божијем Дому. 23 Њихове свакодневне дужности биле су одређене царевом заповешћу. 24 Петахја син Мешезавелов, један од потомака Заре сина Јудиног, био је царев повереник за све послове с народом.

Народ који се настанио ван Јерусалима

25 Што се тиче селâ и њихових поља, неки од народа Јуде живели су у Кирјат-Арби и околним насељима, у Дивону и његовим насељима, у Јекавцеелу и његовим насељима, 26 у Јешуи, Молади, Бет-Пелету, 27 Хацар-Шуалу, Беер-Шеви и њеним насељима, 28 Циклагу, Мехони и њеним насељима, 29 Ен-Римону, Цори, Јармуту, 30 Заноаху, Адуламу и њиховим селима, Лахишу и његовим пољима, и Азеки и њеним насељима. Дакле, живели су све од Беер-Шеве до долине Хином.

31 Потомци Венијаминоваца из Гаве живели су у Михмасу, Аији, Бетелу и његовим насељима, 32 Анатоту, Нову, Ананји, 33 Хацору, Рами, Гитајиму, 34 Хадиду, Цевоиму, Невалату, 35 Лоду, Оноу и Долини занатлија.

36 А неки од левитских редова из Јуде настанили су се у Венијамину.

12

Списак свештеникâ и Левитâ

1 Ово су свештеници и Левити који су се вратили са Зоровавелом сином Салатииловим и са Исусом:

Сераја, Јеремија, Езра,

2 Амарја, Малух, Хатуш,

3 Шеханја, Рехум, Меремот,

4 Идо, Гинетон, Авија,

5 Мијамин, Моадја, Билга,

6 Шемаја, Јојарив, Једааја,

7 Салу, Амок, Хилкија и Једааја.

То су биле вође свештеника и њихова сабраћа у Исусово време.

8 Левити су били: Исус, Бинуј, Кадмиел, Шеревја, Јуда и Матанја, који је са својом сабраћом био задужен за песме захвалнице. 9 Њихова сабраћа Бакбукја и Уни стајали су преко пута њих за време службе.

10 Исусу се родио Јојаким, Јојакиму се родио Елјашив, Елјашиву се родио Јојада, 11 Јојади се родио Јонатан, а Јонатану се родио Јадуа.

12 У Јојакимово време главе свештеничких породица били су:

Серајине породице: Мераја;

Јеремијине: Ананија;

13 Езрине: Мешулам;

Амарјине: Јоанан;

14 Малухове: Јонатан;

Шеханјине: Јосиф;

15 Харимове: Адна;

Мерајотове: Хелкај;

16 Идове: Захарија;

Гинетонове: Мешулам;

17 Авијине: Зихри;

Минјаминове и Моадјине: Пилтај;

18 Билгине: Шамуа;

Шемајине: Јонатан;

19 Јојаривове: Матенај;

Једајине: Узи;

20 Салајеве: Калај;

Амокове: Евер;

21 Хилкијине: Хашавја;

Једајине: Натанаил.

22 Главе левитских породица и свештеници у време Елјашива, Јојаде, Јоанана и Јадуе, пописани су у време владавине Дарија Персијанца. 23 Главе породица Левијевих потомака до времена Јоанана сина Елјашивовог записане су у Књизи летописа.

24 Вође Левитâ били су Хашавја, Шеревја, Исус син Кадмиелов и њихова сабраћа која су стајала преко пута њих да наизменично хвале Бога и захваљују му, као што је прописао Давид, Божији човек.

25 Матанја, Бакбукја, Авдија, Мешулам, Талмон и Акув били су чувари капија који су чували спремишта код капија. 26 Они су служили у време Јојакима сина Исуса сина Јоцадаковог и у време намесника Немије и свештеника и учитеља Езре.

Посвећење јерусалимског зида

27 Када је било посвећење јерусалимског зида, потражили су Левите у свим местима где су живели и довели их у Јерусалим да радосно, уз песме захвалнице и свирку чинела, харфи и лира, прославе посвећење. 28 Окупили су и певаче из области око Јерусалима – из нетофљанских села, 29 из Бет-Гилгала и са подручја Геве и Азмавета, јер су певачи саградили за себе села око Јерусалима.

30 Када су се свештеници и Левити очистили, очистише и народ, капије и зид. 31 Тада наредих да јудејски поглавари изађу на зид, а саставих и два велика хора да певају захвалнице. Један је ишао зидом десно, према Сметлишној капији, 32 а за њима Хошаја и половина јудејских поглавара, 33 са Азарјом, Езром, Мешуламом, 34 Јудом, Венијамином, Шемајом и Јеремијом, 35 неки од свештеника са трубама, па Захарија син Јонатана сина Шемаје сина Матанје сина Михеја сина Закура сина Асафовог 36 и његова сабраћа – Шемаја, Азарел, Милалај, Гилалај, Маај, Натанаил, Јуда и Ханани – са музичким инструментима Давида, Божијег човека. Поворку је предводио учитељ Езра. 37 Код Изворске капије попеше се степеницама на успону према зиду до Давидовог града и прођоше изнад Давидове куће до Водене капије на истоку.

38 Други хор је ишао лево, а ја и половина народа за њима зидом поред Пећке куле до Широког зида, 39 изнад Ефремове капије, Старе капије, Рибље капије, Хананелове куле и Стотина-куле, све до Овчије капије, док не стадосмо код Стражарске капије.

40 Тада оба хора заузеше своја места у Божијем Дому, а тако и ја и половина службеника, 41 свештеници Елјаким, Маасеја, Минјамин, Михеј, Елјоенај, Захарија и Ананија са трубама, 42 и Маасеја, Шемаја, Елеазар, Узи, Јоанан, Малкија, Елам и Езер. Хорови су певали под Језрахјином управом.

43 Тога дана принеше велике жртве, радујући се јер им је Бог дао велику радост. Радовале су се и жене и деца, а звук радости у Јерусалиму чуо се далеко.

44 У то време су одређени и људи који ће се старати о спремиштима за прилоге, првине воћа и десетак, и да са њива око градова доносе у спремишта следовања која Закон тражи да буду за свештенике и Левите, јер је Јуда била задовољна свештеницима и Левитима који су служили. 45 Обављали су службу свога Бога и службу очишћења, а тако и певачи и чувари капија, у складу са заповестима Давида и његовог сина Соломона. 46 Јер, још давно, у време Давида и Асафа, постојали су управници задужени за певаче, хвалоспеве и песме захвалнице Богу. 47 Зато је у време Зоровавела и Немије сав Израел сваког дана давао следовања за певаче и чуваре капија. А одвајали су део и за друге Левите, а Левити за Ааронове потомке.

13

Искључење странаца из заједнице

1 Тога дана су гласно пред народом читали Књигу Мојсијеву. Нађоше да је у њој записано да ниједан Амонац ни Моавац не смеју никада да уђу у Божију заједницу 2 пошто нису Израелцима изашли у сусрет са хлебом и водом, него су против њих унајмили Валаама да их прокуне. Али наш Бог је проклетство преокренуо у благослов. 3 Када су чули овај закон, искључише из Израела све странце.

Немијине реформе

4 Пре тога је свештеник Елјашив био одређен да води бригу о спремиштима Дома нашега Бога. Пошто је био веома близак са Товијом, 5 дао му је једну велику собу у којој су се раније држале житне жртве, тамјан, храмски предмети, десетак од жита, младог вина и уља одређен за Левите, певаче и чуваре капија, и прилози за свештенике.

6 А док се све то догађало, ја нисам био у Јерусалиму јер сам се тридесет друге године владавине Артаксеркса, цара Вавилона, вратио цару. После неког времена затражио сам од њега допуштење 7 и вратио се у Јерусалим, где дознах за зло које је Елјашив учинио давши Товији собу у двориштима Божијег Дома. 8 То ме је веома наљутило, па избацих све Товијине ствари из собе. 9 Онда наредих да се собе очисте, па вратих у њих опрему Божијег Дома, као и житне жртве и тамјан.

10 А дознах и то да Левитима нису давали њихова следовања, те да су се сви Левити и певачи задужени за службу вратили на своје њиве.

11 Стога укорих службенике и упитах их: »Зашто је Божији Дом занемарен?«

Онда окупих Левите и певаче и поставих их на њихова места.

12 Тада је сва Јуда у спремишта доносила десетак од жита, младог вина и уља. 13 Свештеника Шелемју, учитеља Садока и Левита Педају одредих да воде бригу о спремиштима, а за помоћника им доделих Ханана сина Закура сина Матанјиног, јер су њих сматрали поузданима. Њихова дужност је била да својој сабраћи деле залихе.

14 Сети ме се због тога, Боже мој, и немој да избришеш дела љубави која сам учинио за Дом свога Бога и за службу у њему.

15 У то време сам видео у Јуди људе како у суботу газе грожђе у муљачи, носе снопове жита и стављају их на магарце, а тако и вино, грожђе, смокве и товар сваке врсте. И све су то носили у Јерусалим у суботу. Зато их опоменух да не продају храну на тај дан.

16 А Тирци који су живели у Јерусалиму доносили су тамо рибу и робу сваке врсте и у суботу их продавали Јудејима.

17 Зато прекорих јудејске племиће и рекох им: »Какво то зло чините? Скврнавите суботу! 18 Зар то исто нису чинили и ваши праоци, па је наш Бог довео сву ову несрећу на нас и на овај град? А ви навлачите још већу срџбу на Израел скврнавећи суботу.«

19 А када је, уочи суботе, мрак почео да се спушта на капије Јерусалима, наредих да им се крила затворе и да се не отварају до иза суботе. На капије поставих неке од својих људи да се никакав товар не би уносио у суботу.

20 Једном или двапут трговци и продавци робе сваке врсте провели су ноћ ван Јерусалима, 21 али их ја опоменух и рекох: »Зашто ноћите пред зидом? Ако то још једном урадите, употребићу силу+ 13,21 употребићу силу Дословно: дићи ћу руку на вас.!«

И од тог времена више нису долазили у суботу.

22 Онда заповедих Левитима да се очисте и да иду да стражаре на капијама како би се субота очувала светом. Сети ме се и због овога, Боже мој, и смилуј ми се у својој великој љубави.

23 А у то време сам видео и Јудеје који су се били оженили женама из Ашдода, Амона и Моава. 24 Пола њихове деце говорило је ашдодски или језик овог или оног народа, а није знало да говори јудејски. 25 Ја сам их прекоревао и проклињао, неке и тукао и чупао им косу, терао их да се закуну у Божије име и говорио: »Не дајте своје кћери њиховим синовима за жене нити узимајте њихове кћери за жене својим синовима или себи. 26 Зар није баш тако згрешио Соломон, цар Израела? Међу многим народима није било цара као што је он. Његов Бог га је волео и учинио га царем над целим Израелом. Али туђинке су чак и њега навеле на грех. 27 Зар треба да слушамо како и ви чините ово ужасно зло и како сте неверни нашем Богу јер се жените туђинкама?«

28 Један од синова Јојаде, сина првосвештеника Елјашива, био је зет Санвалата Хоронца, па сам га отерао од себе. 29 Сети их се, Боже мој, јер су укаљали свештеничку службу и савез свештенства и Левитâ.

30 Тако сам свештенике и Левите очистио од свега туђег и одредио им дужности, сваком према његовом послу. 31 А побринуо сам се и да се прилози у дрвима и првине доносе у одређено време.

Сети ме се по добру, Боже мој.