Еванђеље по

Матеју

1

Родослов Исуса Христа

(Лк 3,23-38)

1 Родослов Исуса Христа, сина Давидовог, сина Авраамовог:

2 Аврааму се родио Исаак,

Исааку се родио Јаков,

Јакову су се родили Јуда и његова браћа.

3 Јуди је Тамара родила Фареса и Зару.

Фаресу се родио Есром,

Есрому се родио Арам.

4 Араму се родио Аминадав,

Аминадаву се родио Наасон,

Наасону се родио Салмон.

5 Салмону је Рахава родила Вооза,

Воозу је Рута родила Јовида,

Јовиду се родио Јесеј.

6 Јесеју се родио цар Давид.

Давиду је Уријина жена родила Соломона.

7 Соломону се родио Ровоам,

Ровоаму се родио Авија,

Авији се родио Асаф.

8 Асафу се родио Јосафат,

Јосафату се родио Јорам,

Јораму се родио Озија.

9 Озији се родио Јоатам,

Јоатаму се родио Ахаз,

Ахазу се родио Езекија.

10 Езекији се родио Манасија,

Манасији се родио Амос,

Амосу се родио Јосија.

11 Јосији су се родили Јехонија+ 1,11 Јехонија То јест: Јоахин; исто и у 12. стиху. и његова браћа у време изгнанства у Вавилон.

12 После изгнанства у Вавилон, Јехонији се родио Салатиил,

Салатиилу се родио Зоровавел.

13 Зоровавелу се родио Авијуд,

Авијуду се родио Елијаким,

Елијакиму се родио Азор.

14 Азору се родио Садок,

Садоку се родио Ахим,

Ахиму се родио Елијуд.

15 Елијуду се родио Елеазар,

Елеазару се родио Матан,

Матану се родио Јаков.

16 Јакову се родио Јосиф, муж Марије која је родила Исуса званог Христос.

17 У свему, дакле, од Авраама до Давида четрнаест поколења, од Давида до изгнанства у Вавилон четрнаест поколења, и од изгнанства у Вавилон до Христа четрнаест поколења.

Рођење Исуса Христа

(Лк 2,1-7)

18 А рођење Исуса Христа било је овако: Његова мајка Марија била је верена са Јосифом, али пре него што су се венчали, показа се да је зачела од Светога Духа. 19 Њен муж Јосиф, пошто је био праведан човек, није хтео да је извргне срамоти, па одлучи да је тајно напусти.

20 Али, док је он још о томе размишљао, у сну му се појави Господњи анђео и рече: »Јосифе, сине Давидов, не бој се да узмеш Марију за жену, јер је оно што је у њој зачето од Светога Духа. 21 Родиће сина, а ти ћеш му дати име Исус+ 1,21 Исус Исус је грчки облик јеврејског имена Јехошуа, које значи »Јахве (ГОСПОД) спасава«., јер ће он свој народ спасти од греха.«

22 Све се то догодило да се испуни оно што је Господ рекао преко пророка:

23 »Ево, девица ће зачети и родити сина,

и даће му име Емануил«

– што значи »Бог је с нама«.+ 1,23 Ис 7,14; 8,10

24 Када се Јосиф пробудио из сна, учини како му је Господњи анђео заповедио и узе Марију да му буде жена, 25 али није с њом спавао док није родила сина, коме даде име Исус.

2

Поклоњење мудраца

1 Када се Исус родио у Витлејему, у Јудеји, за време владавине цара Ирода, дођоше неки мудраци са истока у Јерусалим 2 и упиташе: »Где је новорођени цар Јудеја? Видели смо његову звезду како излази+ 2,2 како излази Или: на истоку; исто и у 9. стиху., па смо дошли да му се поклонимо.«

3 Када је цар Ирод то чуо, веома се узнемири – а с њим и сав Јерусалим – 4 па он окупи све првосвештенике и учитеље закона и упита их где Христос треба да се роди.

5 »У Витлејему, у Јудеји«, рекоше му они, »јер је пророк овако написао:

6 ‚А ти Витлејеме, у земљи Јудиној,

нипошто ниси најмањи међу јудејским кнежевинама,

јер ће из тебе изаћи владар

који ће бити пастир мога народа, Израела.‘«+ 2,6 Мих 5,2

7 Тада Ирод тајно позва к себи оне мудраце и од њих сазна тачно време када се звезда појавила.

8 Онда их посла у Витлејем, рекавши: »Идите и помно се распитајте о детету. А кад га нађете, јавите ми, да и ја одем да му се поклоним.«

9 Они саслушаше цара и одоше. А звезда коју су видели како излази ишла је пред њима док није стала изнад места где је било дете. 10 Када су видели звезду, веома се обрадоваше. 11 Уђоше у кућу и угледаше дете с његовом мајком Маријом, па падоше ничице и поклонише му се. Онда отворише своје ковчеге и принеше му дарове: злато, тамјан и смирну. 12 А пошто су у сну били упозорени да се не враћају Ироду, они се другим путем вратише у своју земљу.

Бекство у Египат

13 Када су они отишли, Јосифу се у сну појави Господњи анђео и рече му: »Спреми се, узми дете и његову мајку и бежи у Египат. Тамо остани док ти не кажем, јер ће Ирод тражити дете да га убије.«

14 И Јосиф се спреми, па ноћу узе дете и његову мајку и крену у Египат, 15 где остаде све до Иродове смрти – да се испуни оно што је Господ рекао преко пророка:

»Из Египта позвах свога сина.«+ 2,15 Ос 11,1

Покољ нејачи

16 Када је видео да су га мудраци преварили, Ирод се веома разбесне, па нареди да се у Витлејему и околини побију сва мушка деца од две године и млађа, према времену које је сазнао од мудраца. 17 Тада се испунило оно што је речено преко пророка Јеремије:

18 »У Рами се чује глас,

плач и кукњава велика.

Рахиља оплакује своју децу

и неће да се утеши,

јер их више нема.«+ 2,18 Јер 31,15

Повратак из Египта

19 Када је Ирод умро, у Египту се Јосифу у сну појави Господњи анђео 20 и рече: »Спреми се, узми дете и његову мајку, па иди у Израел, јер су умрли они који су детету хтели да одузму живот.«

21 И Јосиф се спреми, узе дете и његову мајку и оде у Израел. 22 Али, када је чуо да у Јудеји, место свога оца Ирода, влада Архелај, плашио се да онамо оде. Упозорен у сну, крену у галилејску област, 23 а када је стигао, настани се у граду који се зове Назарет. Тако се испунило оно што је речено преко пророка: »Зваће се Назарећанин.«

3

Јован Крститељ припрема пут

(Мк 1,1-8; Лк 3,1-9, 15-17; Јн 1,19-28)

1 Тих дана дође Јован Крститељ. Проповедао је у јудејској пустињи, 2 говорећи: »Покајте се, јер се приближило Царство небеско!«

3 А Јован је онај о коме је говорио пророк Исаија када је рекао:

»Глас онога који виче у пустињи:

‚Припремите пут Господњи,

поравнајте му стазе!‘«+ 3,3 Ис 40,3

4 Јованова одећа била је од камиље длаке, а око бокова је носио кожни појас. Храна су му били скакавци и дивљи мед. 5 К њему су долазили људи из Јерусалима, целе Јудеје и свих крајева око реке Јордан 6 и признавали+ 3,6 признавали Или: исповедали. своје грехе, а он их је крштавао у реци Јордан.

7 Када је Јован видео да многи фарисеји и садукеји долазе да се крсте, рече им: »Змијски породе! Ко вас је упозорио да избегнете гнев који предстоји? 8 Донесите плод достојан покајања 9 и не помишљајте да говорите међу собом: ‚Имамо оца Авраама‘ јер, кажем вам: Бог може од овог камења да подигне децу Аврааму. 10 Секира је већ положена на корен дрвећа и биће посечено и бачено у ватру свако дрво које не доноси добар плод.

11 »Ја вас крштавам водом+ 3,11 водом Или: у води., за покајање. Али за мном долази моћнији од мене – ја нисам достојан ни обућу да му понесем. Он ће вас крстити Светим Духом и огњем. 12 У руци му је вејача и он ће очистити своје гумно и скупити своју пшеницу у амбар, а плеву ће спалити неугасивим огњем.«

Исусово крштење

(Мк 1,9-11; Лк 3,21-22)

13 Тада Исус дође из Галилеје на реку Јордан да га Јован крсти.

14 А Јован хтеде да га одврати говорећи: »Ти треба мене да крстиш, а ти долазиш к мени!«

15 »Пусти сада«, одговори му Исус, »јер тако треба да испунимо сву праведност.«

И Јован га пусти.

16 Када се крстио, Исус одмах изађе из воде, а небеса се отворише и он виде Божијег Духа како силази као голуб и спушта се на њега.

17 А глас са неба рече: »Ово је мој љубљени Син, који је по мојој вољи!«

4

Ђаво искушава Исуса

(Мк 1,12-13; Лк 4,1-13)

1 Онда Дух одведе Исуса у пустињу да га ђаво искуша. 2 Пошто је постио четрдесет дана и ноћи, најзад огладне.

3 А Кушач му приђе и рече: »Ако си Син Божији, реци да ово камење постане хлеб.«

4 »Записано је«, одговори му Исус, »‚Човек не живи само од хлеба, него и од сваке речи која излази из Божијих уста.‘+ 4,4 5. Мојс 8,3«

5 Онда га ђаво поведе у Свети град+ 4,5 Свети град То јест: Јерусалим., постави га на врх Храма, 6 па му рече: »Ако си Син Божији, баци се доле. Јер, записано је:

‚Наредиће својим анђелима за тебе,

и они ће те носити на рукама

да ногом не запнеш за камен.‘«+ 4,6 Пс 91,11-12

7 »И ово је записано«, одговори му Исус, »‚Не искушавај Господа, свога Бога.‘+ 4,7 5. Мојс 6,16«

8 Затим га ђаво поведе на веома високу гору и показа му сва царства света и њихов сјај, 9 па му рече: »Све ћу ти ово дати ако паднеш ничице и поклониш ми се.«

10 А Исус му рече: »Одлази, Сатано! Јер, записано је: ‚Клањај се Господу, своме Богу, и њему јединоме служи.‘+ 4,10 5. Мојс 6,13«

11 Тада га ђаво остави, а анђели приђоше, па су му служили.

Исус почиње да проповеда

(Мк 1,14-15; Лк 4,14-15)

12 Када је чуо да је Јован бачен у тамницу, Исус се врати у Галилеју. 13 Напусти Назарет, па оде и настани се у Кафарнауму, поред мора, на Завулоновом и Нефталимовом подручју 14 – да се испуни оно што је речено преко пророка Исаије:

15 »Земља Завулонова и земља Нефталимова,

уз пут према мору, с оне стране Јордана,

Галилеја незнабожачка –

16 народ који живи у тами виде светлост велику

и онима који живе у земљи сенке смрти

светлост засја.«+ 4,16 Ис 9,1-2

17 Отада Исус поче да проповеда и да говори: »Покајте се, јер се приближило Царство небеско.«

Први ученици

(Мк 1,16-20; Лк 5,1-11)

18 Док је ишао поред Галилејског мора, виде два брата – Симона, званог Петар, и његовог брата Андреју – како бацају мрежу у море, јер су били рибари, 19 па им рече: »Пођите за мном и учинићу вас рибарима људи.«

20 И они одмах оставише мреже и пођоше за њим.

21 Исус онда пође даље и виде друга два брата – Јакова Зеведејевог и његовог брата Јована – како у чамцу крпе своје мреже са својим оцем Зеведејем. Он их позва 22 и они одмах оставише чамац и свога оца и пођоше за њим.

Исус лечи болесне

(Лк 6,17-19)

23 Исус је ишао по целој Галилеји и учио народ у тамошњим синагогама, проповедајући еванђеље о Царству и лечећи сваку болест и слабост у народу. 24 Глас о њему прошири се по целој Сирији, па су му доносили све који су боловали од разних болести и мучили се, опседнуте демонима, месечаре и одузете, и он их излечи. 25 И за њим пође силан народ из Галилеје, Декапоља, Јерусалима, Јудеје и с оне стране реке Јордан.

5

Благослови

(Лк 6,20-23)

1 Када је видео народ, Исус се попе на гору, па седе. Његови ученици му приђоше, 2 а он поче да их учи, говорећи:

3 »Благо сиромашнима духом,

јер њихово је Царство небеско.

4 Благо жалоснима,

јер они ће се утешити.

5 Благо кроткима,

јер они ће наследити земљу.

6 Благо гладнима и жеднима праведности,

јер они ће се наситити.

7 Благо милосрднима,

јер њима ће бити исказано милосрђе.

8 Благо онима чиста срца,

јер они ће гледати Бога.

9 Благо миротворцима,

јер они ће се звати Божији синови.

10 Благо прогоњенима због праведности,

јер њихово је Царство небеско.

11 »Благо вама кад вас због мене вређају и прогоне и набеђују за свако зло. 12 Радујте се и кличите, јер је велика ваша награда на небесима. Тако су прогонили и пророке који су били пре вас.«

Со земље и светлост света

(Мк 9,50; Лк 14,34-35)

13 »Ви сте со земље. Али, ако со обљутави, чиме она да се посоли? Не вреди више ни за шта, него само да се избаци напоље и да је људи изгазе.

14 »Ви сте светлост света. Не може се сакрити град који лежи на гори, 15 нити се светиљка пали да се стави под посуду, него на свећњак, па светли свима у кући. 16 Нека тако ваша светлост светли пред људима, да виде ваша добра дела и да славе вашег Оца, који је на небесима.«

Испуњење Закона

17 »Немојте да мислите да сам дошао да укинем Закон или Пророке. Нисам дошао да их укинем, него да их испуним. 18 Истину вам кажем: док небо и земља не нестану, неће нестати ниједно словце+ 5,18 словце Дословно: јота. ни цртица из Закона док се све не догоди. 19 Ко, дакле, прекрши и најмању од тих заповести – и друге учи да тако чине – зваће се најмањи у Царству небеском. А ко их извршава – и друге учи да тако чине – зваће се велик у Царству небеском. 20 Јер, кажем вам: ако ваша праведност не буде већа од праведности учитеља закона и фарисеја, нећете ући у Царство небеско.«

Убиство

21 »Чули сте да је речено нашим старима: ‚Не убиј! Ко убије, одговараће пред судом.‘+ 5,21 2. Мојс 20,13; 5. Мојс 5,1722 А ја вам кажем да ће сваки онај ко се љути на свога брата+ 5,22 на … брата У неким рукописима стоји: на свога брата без разлога. одговарати пред судом. И ко год своме брату каже ‚рака‘+ 5,22 рака Израз презира на арамејском језику., одговараће пред Синедрионом. И ко год каже ‚будало‘, одговараће за то у огњу пакла.

23 »Ако, дакле, приносиш дар на жртвеник, па се сетиш да твој брат има нешто против тебе, 24 остави свој дар пред жртвеником, па иди и прво се помири са својим братом, а онда се врати и принеси свој дар.

25 »Брзо се нагоди са својим противником, још док си с њим на путу, да те не преда судији, а судија судском службенику, па те баце у тамницу. 26 Истину ти кажем: нећеш оданде изаћи док не исплатиш и последњу пару+ 5,26 пару Дословно: кодрант; један кодрант је вредео два лептона, а лептон је био најмањи и најмање вредан новчић..«

Прељуба

27 »Чули сте да је речено: ‚Не чини прељубу!‘+ 5,27 2. Мојс 20,14; 5. Мојс 5,1828 А ја вам кажем: ко год пожудно погледа жену, већ је у свом срцу с њом учинио прељубу. 29 Ако те, дакле, твоје десно око саблажњава, ископај га и баци, јер је боље да ти пропадне један део тела него да ти цело тело буде бачено у пакао. 30 И ако те твоја десна рука саблажњава, одсеци је и баци, јер је боље да ти пропадне један део тела него да ти цело тело оде у пакао.«

Развод

(Мт 19,9; Мк 10,11-12; Лк 16,18)

31 »Речено је: ‚Ко се разведе од своје жене, нека јој да потврду о разводу.‘+ 5,31 5. Мојс 24,132 А ја вам кажем: ко се разведе од своје жене – осим због блуда – наводи је да учини прељубу. И ко се ожени разведеном, чини прељубу.«

Заклетва

33 »Чули сте такође да је речено нашим старима: ‚Не крши заклетву, него изврши заклетву дату Господу.‘ 34 А ја вам кажем: никад се не заклињите – ни небом, јер оно је Божији престо; 35 ни земљом, јер она је подножје Божијим ногама; ни Јерусалимом, јер он је град великога цара. 36 Не заклињите се ни својом главом, јер ниједну длаку не можете да учините белом или црном. 37 Него, нека ваше ‚да‘ буде ‚да‘ и ваше ‚не‘ – ‚не‘. Све што је више од тога, од Злога долази.«

Освета

(Лк 6,29-30)

38 »Чули сте да је речено: ‚Око за око и зуб за зуб.‘+ 5,38 2. Мојс 21,24; 3. Мојс 24,20; 5. Мојс 19,2139 А ја вам кажем: не супротстављајте се злу. Него, ако те неко удари по десном образу, окрени му и други. 40 И ако неко хоће да се суди с тобом и да ти одузме кошуљу, дај му и огртач. 41 И ако те неко присили да с њим идеш једну миљу+ 5,41 једну миљу Отприлике 1,5 километара., иди с њим две. 42 Ако неко од тебе нешто затражи, дај му, и не окрећи се од онога ко хоће да му позајмиш.«

Љубав према непријатељима

(Лк 6,27-28, 32-36)

43 »Чули сте да је речено: ‚Воли свога ближњега, а мрзи непријатеља.‘+ 5,43 3. Мојс 19,1844 А ја вам кажем: волите своје непријатеље+ 5,44 непријатеље У неким касним рукописима стоји: непријатеље, благосиљајте оне који вас проклињу, чините добро онима који вас мрзе. и молите се за оне који вас прогоне, 45 да будете синови свога Оца, који је на небесима. Он чини да његово сунце излази и злима и добрима и шаље кишу и праведнима и неправеднима. 46 Јер, ако волите оне који воле вас, каква је ваша награда? Зар то не раде и цариници? 47 И ако поздрављате само своју браћу, зар чините нешто нарочито? Зар то не раде и незнабошци? 48 Зато будите савршени као што је ваш небески Отац савршен.«

6

Давање милостиње

1 »Пазите да своја дела праведности не чините пред људима – да вас они виде – јер нећете добити награду од вашег Оца, који је на небесима.

2 »Када, дакле, дајеш милостињу, не труби пред собом као што то чине лицемери по синагогама и на улицама, да би их људи хвалили. Истину вам кажем: они су већ добили своју награду. 3 Него, када дајеш милостињу, нека твоја лева рука не зна шта чини десна, 4 да твоје давање буде у тајности, и узвратиће ти твој Отац, који гледа у тајности.«

Молитва

(Лк 11,2-4)

5 »А кад се молите, не будите као лицемери, који воле да се моле стојећи у синагогама и на раскршћима, да се покажу људима. Истину вам кажем: добили су своју награду. 6 Него, кад се молиш, уђи у своју собу, затвори врата и моли се своме Оцу, који је у тајности, и узвратиће ти твој Отац, који гледа у тајности.

7 »Кад се молите, не брбљајте као незнабошци, јер они мисле да ће због много речи бити услишени. 8 Не будите, дакле, као они, јер ваш Отац зна шта вам је потребно и пре него што га замолите.

9 »Овако се, дакле, молите:

‚Оче наш који си на небесима,

нека је свето име твоје,

10 нека дође Царство твоје,

нека буде воља твоја,

како на небу, тако и на земљи.

11 Хлеб наш насушни дај нам данас

12 и опрости нам дугове наше

као што смо и ми опростили дужницима својим.

13 И не уведи нас у искушење,

него нас избави од Злога+ 6,13 од Злога Или: од зла; у неким касним рукописима стоји: Злога, јер твоје је Царство и сила и слава довека. Амин..‘

14 Јер, ако људима опростите њихове грешке, онда ће и вама опростити ваш небески Отац. 15 Али, ако ви не опростите људима, онда ни ваш Отац неће опростити ваше грешке.«

Пост

16 »Када постите, не будите намргођени као лицемери, јер они изобличују своја лица, да људима покажу да посте. Истину вам кажем: добили су своју награду. 17 Него, када постиш, помажи главу и умиј лице, 18 да људи не примете да постиш, него само твој Отац, који је у скровитости. Тада ће ти узвратити твој Отац, који гледа у скровитости.«

Благо на небу

(Лк 12,33-34)

19 »Не згрћите себи благо на земљи, где мољци и рђа нагризају и где лопови проваљују и краду. 20 Него, згрћите себи благо на небу, где ни мољац ни рђа не нагризају и где лопови не проваљују и не краду. 21 Јер, где ти је благо, тамо ће ти бити и срце.«

Светлост и тама тела

(Лк 11,34-36)

22 »Око је светиљка тела. Ако ти је, дакле, око добро, цело тело ће ти бити пуно светлости. 23 Али, ако ти је око рђаво, цело тело ће ти бити пуно таме. Ако је, дакле, светлост која је у теби тама, колика ће то бити тама!«

Бог и богатство

(Лк 16,13)

24 »Нико не може да служи двојици господара. Јер, или ће једнога мрзети, а другога волети; или ће једноме бити привржен, а другога презирати. Не можете служити и Богу и богатству+ 6,24 богатству Дословно: мамону; реч »мамон« на арамејском језику значи »богатство«..«

Не брините се

(Лк 12,22-34)

25 »Зато вам кажем: не брините се за свој живот – шта ћете јести или шта ћете пити; ни за своје тело – шта ћете обући. Зар живот није вреднији од хране, а тело од одеће? 26 Погледајте птице: не сеју и не жању и не скупљају жито у амбаре, а ипак их ваш небески Отац храни. Зар ви нисте много вреднији од њих? 27 Који од вас, бринући се, може свом животу да дода и један једини сат+ 6,27 свом … сат Или: свом стасу да дода и један једини лакат.?

28 »И зашто се бринете за одећу? Погледајте како расту пољски љиљани: не раде и не преду. 29 А ја вам кажем да ни Соломон у свем свом сјају није био одевен као један од њих. 30 Ако, дакле, Бог тако одева пољску траву – која данас јесте, а сутра се баца у ватру – зар неће много више облачити вас, маловерни? 31 Не брините се, дакле, и не говорите: ‚Шта ћемо јести?‘ или: ‚Шта ћемо пити?‘ или: ‚Шта ћемо обући?‘ 32 Јер, све то траже незнабошци. Зна ваш небески Отац да вам је све то потребно. 33 Него, прво тражите његово Царство и његову праведност, и све ово ће вам се додати. 34 И не брините се за сутра, јер ће се сутра бринути за себе. Сваки дан има довољно својих невоља.«

7

Не судите

(Лк 6,37-38, 41-42)

1 »Не судите, да се не би судило вама. 2 Јер, каквим судом судите, таквим ће се и вама судити; и каквом мером мерите, таквом ће се и вама мерити.

3 »Зашто гледаш трун у оку свога брата, а не примећујеш брвно у своме оку? 4 Како можеш да кажеш своме брату: ‚Дај да ти извадим трун из ока‘, кад је у твом оку брвно? 5 Лицемеру! Прво извади брвно из свога ока, па ћеш тек онда добро видети како да извадиш трун из ока свога брата.

6 »Не дајте псима оно што је свето и не бацајте своје бисере пред свиње, да их не изгазе ногама, па се окрену и растргну вас.«

Молите, тражите, куцајте

(Лк 11,9-13)

7 »Молите – и даће вам се; тражите – и наћи ћете; куцајте – и отвориће вам се. 8 Јер, ко год моли, добија; и ко тражи, налази; и отвориће се ономе ко куца.

9 »Који би од вас своме сину, кад га замоли да му да хлеба, дао камен? 10 Или му, кад га замоли да му да рибу, дао змију? 11 Па ако ви, иако сте зли, знате како да дајете добре дарове својој деци, колико ће више ваш Отац, који је на небесима, дати добрих дарова онима који га замоле. 12 Све, дакле, што желите да људи чине вама, чините и ви њима, јер то је Закон и Пророци.«

Уска и широка врата

(Лк 13,24)

13 »Уђите кроз уска врата. Јер, широка су врата и простран пут који води у пропаст, и много је оних који кроз њих улазе. 14 О, како су уска врата и тесан пут који води у живот, и мало је оних који га налазе.«

Дрво и његови плодови

(Лк 6,43-44)

15 »Чувајте се лажних пророка. Они к вама долазе у овчијем руху, а изнутра су грабежљиви вуци. 16 Препознаћете их по њиховим плодовима. Зар се грожђе бере са трна или смокве са чичка? 17 Исто тако, свако добро дрво доноси добре плодове, а рђаво дрво доноси рђаве плодове. 18 Добро дрво не може донети рђаве плодове, ни рђаво дрво добре плодове. 19 Свако дрво које не доноси добре плодове, одсеца се и баца у ватру. 20 Дакле, препознаћете их по њиховим плодовима.«

Никад вас нисам познавао

(Лк 13,25-27)

21 »Неће сваки који ми говори: ‚Господе, Господе‘, ући у Царство небеско, него онај који извршава вољу мога Оца, који је на небесима. 22 Многи ће ми онога Дана рећи: ‚Господе, Господе, зар нисмо пророковали у твоје име? Зар нисмо истеривали демоне у твоје име? И зар нисмо у твоје име чинили многа чуда?‘ 23 Тада ћу им отворено рећи: ‚Никад вас нисам познавао. Одлазите од мене, ви који чините безакоње!‘«

Два темеља

(Лк 6,47-49)

24 »Стога је сваки који слуша моје речи и извршава их сличан мудром човеку који је своју кућу сазидао на стени. 25 Паде киша и наиђе бујица, и ветрови дунуше и обрушише се на ту кућу, али она се не сруши, јер јој је темељ био на стени. 26 А сваки који слуша моје речи и не извршава их, сличан је лудом човеку који је своју кућу сазидао на песку. 27 Паде киша и наиђе бујица, и ветрови дунуше и сручише се на ту кућу, и она се уз силан тресак сруши.«

28 Када је Исус завршио своју беседу, народ се дивио његовом учењу, 29 јер их је учио као онај који има власт, а не као њихови учитељи закона.

8

Очишћење губавца

(Мк 1,40-45; Лк 5,12-16)

1 Када је Исус сишао са горе, за њим пође силан народ.

2 Приђе му један губавац, поклони му се и рече: »Господе, ако хоћеш, можеш да ме очистиш.«

3 А Исус пружи руку, дотаче га и рече: »Хоћу. Буди чист.«

И онај се одмах очисти од своје губе.

4 Тада му Исус рече: »Пази да ником не причаш, него иди и покажи се свештенику, па принеси дар који је Мојсије одредио – за сведочанство њима.«

Вера римског капетана

(Лк 7,1-10; Јн 4,43-54)

5 Када је ушао у Кафарнаум, приђе му један капетан и, преклињући га, 6 рече: »Господару, код куће ми лежи слуга, одузет је и страшно се мучи.«

7 А Исус му рече: »Доћи ћу да га излечим.«

8 »Господару«, одговори му капетан, »нисам достојан да уђеш под мој кров. Него, само реци реч и мој слуга ће оздравити. 9 Јер, ја сам човек подређен власти и имам под собом војнике, па кажем једном: ‚Иди!‘ и он оде, а другом: ‚Дођи!‘ и он дође. И свом слузи кажем: ‚Уради!‘ и он уради.«

10 Када је то чуо, Исус му се задиви, па рече својим пратиоцима: »Истину вам кажем: толику веру нисам нашао ни у кога у Израелу. 11 А кажем вам и ово: многи ће доћи са истока и са запада и лећи за трпезу са Авраамом, Исааком и Јаковом у Царству небеском, 12 а синови Царства биће избачени напоље, у таму, где ће бити плач и шкргут зуба.«

13 Онда рече капетану: »Иди. Нека буде како си веровао.«

И истог часа капетанов слуга оздрави.

Излечење многих

(Мк 1,29-34; Лк 4,38-41)

14 Када је Исус ушао у Петрову кућу, виде његову ташту како лежи у грозници. 15 Он јој дотаче руку и грозница је остави, па она устаде и поче да га служи.

16 Када је пало вече, донеше му многе опседнуте демонима и он речју истера духове и излечи све болесне 17 – да се испуни оно што је речено преко пророка Исаије:

»Он узе наше слабости

и понесе наше болести.«+ 8,17 Ис 53,4

Цена следбеништва

(Лк 9,57-62)

18 Када је видео народ око себе, Исус заповеди да отплове на другу обалу.

19 А један учитељ закона му приђе и рече: »Учитељу, ићи ћу за тобом куд год будеш ишао.«

20 »Лисице имају јазбине и птице имају гнезда«, одговори му Исус, »а Син човечији нема где да спусти главу.«

21 »Господе«, рече му један други ученик, »пусти ме да прво одем да сахраним оца.«

22 А Исус му рече: »Пођи за мном, а мртви нека сахрањују своје мртве.«

Исус стишава олују

(Мк 4,35-41; Лк 8,22-25)

23 Онда Исус уђе у чамац, а за њим пођоше његови ученици. 24 На мору настаде жестока олуја – толика да су таласи преливали чамац. А Исус је спавао.

25 Ученици му приђоше и пробудише га, говорећи: »Господе, спаси нас! Изгибосмо!«

26 »Зашто се плашите, маловерни?« упита их он.

Онда устаде, запрети ветровима и мору, па настаде велика тишина.

27 А људи, задивљени, упиташе: »Ко је овај да му се и ветрови и море покоравају?«

Излечење двојице опседнутих

(Мк 5,1-20; Лк 8,26-39)

28 Када је стигао на другу обалу, у гадарински+ 8,28 гадарински У неким рукописима стоји: гергесински; у неким другим: герасински. крај, у сусрет му дођоше двојица опседнутих демонима. Излазили су из гробова, а били су толико напасни да нико није могао да прође тим путем.

29 »Шта ми имамо с тобом, Сине Божији?« повикаше они. »Јеси ли овамо дошао да нас пре времена мучиш?«

30 А мало даље од њих пасло је велико крдо свиња.

31 Демони почеше да преклињу Исуса говорећи: »Ако нас истераш, пошаљи нас у оно крдо свиња.«

32 »Идите«, рече им он.

И они изађоше и уђоше у свиње, а цело крдо се сјури низ падину у море и подави у води. 33 Свињари побегоше и одоше у град, па испричаше све што се догодило, и о опседнутима. 34 Тада цео град изађе у сусрет Исусу, па, кад су га видели, почеше да га преклињу да оде из њиховог краја.

9

Излечење одузетога

(Мк 2,1-12; Лк 5,17-26)

1 Исус уђе у чамац, преплови на другу обалу и стиже у свој град. 2 Тада му донеше једног одузетог човека који је лежао на постељи.

Када је видео њихову веру, Исус рече одузетоме: »Само храбро, синко, опраштају ти се греси.«

3 Тада неки учитељи закона рекоше у себи: »Овај хули!«

4 А Исус, пошто је знао шта мисле, рече: »Зашто тако зло мислите? 5 Шта је лакше? Рећи: ‚Опраштају ти се греси‘, или рећи: ‚Устани и ходај‘? 6 Али, да знате да Син човечији има власт на земљи да опрашта грехе…« Онда рече одузетоме: »Устани, узми своју постељу и иди кући.«

7 И човек устаде и оде кући.

8 Када је народ то видео, испуни се страхом, па поче да слави Бога што је људима дао такву власт.

Исус позива Матеја

(Мк 2,13-17; Лк 5,27-32)

9 Одлазећи оданде, Исус виде човека који се звао Матеј како седи на царинарници, па му рече: »Пођи за мном.«

И овај устаде и пође за њим.

10 Док је Исус обедовао у кући, дођоше многи цариници и грешници, па су обедовали с њим и с његовим ученицима.

11 Када су фарисеји то видели, упиташе Исусове ученике: »Зашто ваш учитељ једе с цариницима и грешницима?«

12 А Исус је то чуо, па рече: »Није здравима потребан лекар, већ болеснима. 13 Него, идите и научите шта значи: ‚Милосрђе хоћу, а не жртве.‘+ 9,13 Ос 6,6 Јер, ја нисам дошао да позовем праведнике, него грешнике.«

Исуса испитују о посту

(Мк 2,18-22; Лк 5,33-39)

14 Тада му приђоше Јованови ученици и упиташе га: »Како то да ми и фарисеји постимо, а твоји ученици не посте?«

15 А Исус им рече: »Могу ли сватови да тугују док је младожења с њима? Али, доћи ће време када ће им отети младожењу, и тада ће постити.

16 »Нико не пришива закрпу од сировог сукна на стари огртач, јер би се закрпа отргла од огртача, па би рупа постала још већа. 17 Ни ново вино се не сипа у старе мешине, јер би се мешине поцепале, вино просуло, а мешине пропале. Него, ново вино се сипа у нове мешине, па се обоје сачува.«

Поглаварова кћи и жена која је дотакла Исусов огртач

(Мк 5,21-43; Лк 8,40-56)

18 Док им је о томе говорио, приђе му један поглавар, поклони му се и рече: »Кћи ми је управо умрла. Дођи и положи своју руку на њу и она ће оживети.«

19 И Исус устаде и са својим ученицима пође за њим.

20 А једна жена, која је дванаест година патила од крварења, приђе Исусу с леђа и дотаче скут његовог огртача, 21 јер је мислила: »Ако само његов огртач дотакнем, оздравићу.«

22 Исус се окрену и, видевши је, рече: »Само храбро, кћери. Твоја вера те је излечила.«

И жена истог часа оздрави.

23 Када је Исус ушао у поглаварову кућу и видео свираче и ускомешани народ, 24 рече: »Склоните се! Јер, девојчица није умрла, него само спава.«

А они су му се подсмевали.

25 Пошто су истерали народ из куће, Исус уђе, ухвати девојчицу за руку и она устаде. 26 А глас о томе пронесе се по целом том крају.

Излечење двојице слепих

27 Док је Исус одлазио оданде, пођоше за њим два слепа човека, вичући: »Смилуј нам се, Сине Давидов!«

28 Када је ушао у кућу, они слепи му приђоше, а он их упита: »Верујете ли да ја то могу да учиним?«

А они рекоше: »Да, Господе!«

29 Он онда дотаче њихове очи и рече: »Нека вам буде по вашој вери.«

30 И они прогледаше.

Тада их Исус строго опомену: »Пазите да нико не сазна за ово.«

31 Али они одоше и по целом том крају пронеше глас о њему.

Излечење немога

32 Док су они излазили, доведоше му једног немог човека, опседнутог демоном. 33 Када је демон истеран из њега, неми човек проговори.

Народ се задиви и рече: »Никад нешто слично није виђено у Израелу!«

34 А фарисеји су говорили: »Он истерује демоне уз помоћ демонског владара!«

Радника је мало

35 Исус је ишао по свим градовима и селима и учио народ у тамошњим синагогама, објављујући еванђеље о Царству и лечећи сваку болест и сваку слабост. 36 Када је видео народ, сажали се на њих, јер су били измучени и беспомоћни као овце без пастира.

37 Тада рече својим ученицима: »Жетва је обилна, али је радника мало. 38 Зато молите Господара жетве да пошаље раднике за своју жетву.«

10

Послање Дванаесторице

(Мк 3,13-19; 6,7-13; Лк 6,12-16; 9,1-6)

1 Исус позва к себи својих дванаест ученика и даде им моћ да истерују нечисте духове и да лече сваку болест и сваку слабост.

2 А ово су имена дванаесторице апостола: прво Симон, звани Петар, и његов брат Андреја; Јаков Зеведејев и његов брат Јован; 3 Филип и Вартоломеј; Тома и Матеј цариник; Јаков Алфејев и Тадеј; 4 Симон Кананеј и Јуда Искариотски, који је издао Исуса.

5 Исус посла ову дванаесторицу, заповедивши им: »Не идите незнабошцима и не улазите ни у један самаријски град, 6 него радије идите изгубљеним овцама израелског народа. 7 Идите и проповедајте говорећи: ‚Приближило се Царство небеско!‘ 8 Болесне лечите, мртве васкрсавајте, губаве чистите, демоне истерујте. Бесплатно сте добили, бесплатно и дајте. 9 Не носите злато, ни сребро, ни бакар у својим појасевима, 10 ни путну торбу, ни другу кошуљу, ни обућу, ни штап, јер радник заслужује своју храну.

11 »И у који год град или село уђете, помно испитајте ко је тамо достојан вашег поверења, па останите код њега све док не одете. 12 Кад уђете у тај дом, кажите: ‚Мир с вама.‘+ 10,12 Мир с вама Уобичајени поздрав међу Јеврејима био је »шалом«, то јест »мир«.13 Ако је дом достојан, нека ваш мир остане у њему. А ако није достојан, нека вам се ваш мир врати. 14 Ако вас неко не прими и не саслуша ваше речи, изађите из тог дома или из тог града и отресите прашину са својих ногу. 15 Истину вам кажем: на Дан суда биће лакше Содоми и Гомори него том граду.«

Наговештај прогона

(Мк 13,9-13; Лк 21,12-17)

16 »Ево, шаљем вас као овце међу вукове. Зато будите лукави као змије, а безазлени као голубови. 17 Чувајте се људи, јер ће вас предавати судовима и батинати у својим синагогама. 18 Због мене ће вас изводити пред намеснике и цареве, за сведочанство њима и незнабошцима. 19 А кад вас предају, не брините се како ћете и шта ћете рећи, јер ће вам тога часа бити дато шта да говорите. 20 Нећете, наиме, говорити ви, него ће у вама говорити Дух вашега Оца.

21 »Брат ће брата предавати да га убију, а отац дете. Деца ће се дизати против родитеља и убијати их. 22 И сви ће вас мрзети због мога имена. Али, ко истраје до краја, биће спасен. 23 Кад вас буду прогонили у једном граду, бежите у други. Истину вам кажем: нећете стићи да обиђете све израелске градове пре него што Син човечији дође.

24 »Ниједан ученик није изнад свога учитеља, ни слуга изнад свога господара. 25 Довољно је ученику да буде као његов учитељ, а слузи да буде као његов господар. Ако су домаћина назвали Веелзевулом+ 10,25 Веелзевулом в. Мт 9,34 и 12,24., колико ће више тако звати његове укућане?«

Кога се треба бојати

(Лк 12,2-7)

26 »Не бојте их се, дакле, јер нема ништа скривено што се неће открити, ни тајно што се неће сазнати. 27 Оно што вам говорим у тами, говорите на светлости, и оно што вам се шапуће на ухо, објављујте са кровова. 28 Не бојте се оних што убијају тело, а не могу да убију и душу. Него, више се бојте онога који може да уништи и душу и тело у паклу. 29 Зар се два врапца не продају за један асарион+ 10,29 асарион је био један од најмањих и најмање вредних новчића.? А ниједан од њих не пада на земљу без вашега Оца. 30 Па вама је и сва коса на глави избројана. 31 Не бојте се, дакле; ви вредите више од много врабаца.«

Признавање Христа пред људима

(Лк 12,8-9)

32 »Ко год мене призна пред људима, признаћу и ја њега пред својим Оцем, који је на небесима. 33 А ко год се мене одрекне пред људима, и ја ћу се њега одрећи пред својим Оцем, који је на небесима.«

Не мир, него мач

(Лк 12,51-53; 14,26-27)

34 »Немојте да мислите да сам дошао да на земљу донесем мир. Нисам дошао да донесем мир, него мач. 35 Дошао сам да окренем

‚човека против његовог оца,

кћер против мајке,

снаху против свекрве.

36 Човеку ће његови укућани бити непријатељи.‘+ 10,36 Мих 7,6

37 »Ко оца или мајку воли више него мене, није ме достојан. Ко сина или кћер воли више него мене, није ме достојан. 38 Ко не носи свој крст и не иде за мном, није ме достојан. 39 Ко нађе свој живот, изгубиће га, а ко изгуби свој живот ради мене, наћи ће га.«

Награде

(Мк 9,41)

40 »Ко вас прима, мене прима, а ко прима мене, прима Онога који ме је послао. 41 Ко прима пророка зато што је пророк, добиће пророчку награду, а ко прима праведника зато што је праведан, добиће праведничку награду. 42 И ко само чашом хладне воде напоји једнога од ових малих зато што је мој ученик, истину вам кажем: неће изгубити своју награду.«

11

Исус и Јован Крститељ

(Лк 7,18-35)

1 Када је завршио с давањем упутстава дванаесторици својих ученика, Исус оде оданде да учи народ и да проповеда по галилејским градовима.

2 А Јован је у тамници чуо за Христова дела, па посла своје ученике 3 да га упитају: »Јеси ли ти Онај који треба да дође или да чекамо другога?«

4 »Идите и обавестите Јована о свему што чујете и видите«, одговори им Исус. 5 »Слепи опет виде, хроми ходају, губави се чисте, глуви чују, мртви васкрсавају, а сиромасима се проповеда еванђеље. 6 И благо оном ко се о мене не саблазни.«

7 Када су они отишли, Исус поче народу да говори о Јовану: »Шта сте хтели да видите кад сте изашли у пустињу? Трску коју љуља ветар? 8 Не? Него, шта сте хтели да видите? Човека обученог у лепу+ 11,8 лепу Дословно: меку. одећу? Не, они који носе лепу одећу налазе се по царским палатама. 9 Шта сте, дакле, хтели да видите? Пророка? Да, кажем вам: и више него пророка! 10 То је онај за кога је записано:

‚Ево, шаљем свога гласника испред тебе,

који ће пред тобом припремити пут.‘+ 11,10 Мал 3,1

11 »Истину вам кажем: међу рођенима од жена није се појавио нико већи од Јована Крститеља, а најмањи у Царству небеском већи је од њега. 12 Од времена Јована Крститеља до сада Царство небеско трпи насиље и насилници га грабе. 13 Јер, сви пророци и Закон пророковали су о њему до Јована. 14 А Јован је – ако хоћете да то прихватите – Илија који је требало да дође. 15 Ко има уши, нека чује.

16 »Са чим да упоредим овај нараштај? Сличан је деци која седе на тргу и довикују једна другој:

17 ‚Свирали смо вам, али не заиграсте.

Нарицали смо, али не закукасте.‘

18 Јер, Јован је дошао и није ни јео ни пио, а они кажу: ‚Опседнут је демоном.‘ 19 Дошао је Син човечији, који једе и пије, а они кажу: ‚Види изелице и пијанице, пријатеља цариника и грешника.‘ Али мудрост оправдавају њена дела.«

Прекори непокајаним градовима

(Лк 10,13-15)

20 Тада Исус поче да прекорева градове у којима се догодило највише његових чуда што се нису покајали.

21 »Тешко теби, Хоразине! Тешко теби, Витсаидо! Јер, да су се у Тиру и Сидону догодила чуда која су се у вама догодила, они би се одавно у кострети и пепелу покајали. 22 Али, кажем вам: на Дан суда биће лакше Тиру и Сидону него вама! 23 А ти, Кафарнауме, зар ћеш се до неба уздићи? У Подземље+ 11,23 Подземље Дословно: Хад. ћеш се суновратити! Јер, да су се у Содоми догодила чуда која су се догодила у теби, остала би до дана данашњег. 24 Али, кажем ти: на Дан суда биће лакше земљи содомској него теби!«

Одмор за уморне

(Лк 10,21-22)

25 У то време Исус рече: »Хвалим те, Оче, Господе неба и земље, што си ово сакрио од мудрих и умних, а открио малој деци. 26 Да, Оче, свидело ти се да тако буде.

27 »Мој Отац ми је све предао, и нико, осим Оца, не познаје Сина. И нико не познаје Оца, само Син и они којима Син хоће да га открије.

28 »Дођите к мени, сви који сте уморни и оптерећени, и ја ћу вас одморити. 29 Узмите мој јарам на себе и учите од мене, јер ја сам кротког и понизног срца, и наћи ћете одмор за своју душу. 30 Јер, мој јарам је благ и моје бреме је лако.«

12

Господар суботе

(Мк 2,23-28; Лк 6,1-5)

1 У то време је Исус једне суботе пролазио кроз житна поља. А његови ученици огладнеше, па почеше да кидају класове и да их једу.

2 Када су то видели фарисеји, рекоше: »Гледај, твоји ученици чине оно што не сме да се чини у суботу!«

3 Тада им Исус рече: »Зар нисте читали шта је учинио Давид када су он и његови пратиоци огладнели? 4 Ушао је у Божији дом и јео свете хлебове, иако ни он ни његови пратиоци нису смели да их једу, него само свештеници. 5 Или, зар нисте читали у Закону да суботом и свештеници у Храму скврнаве суботу, и нису криви? 6 А ја вам кажем: овде је неко већи+ 12,6 неко већи Или: нешто више. од Храма. 7 Кад бисте знали шта значи: ‚Милосрђе хоћу, а не жртве‘+ 12,7 Ос 6,6, не бисте осуђивали оне који нису криви. 8 Јер, Син човечији је господар суботе.«

Излечење човека са осушеном руком

(Мк 3,1-6; Лк 6,6-11)

9 Потом оде оданде и уђе у њихову синагогу. 10 А тамо је био један човек са осушеном руком.

Они упиташе Исуса с намером да га оптуже: »Да ли се суботом сме лечити?«

11 Он им рече: »Који од вас неће ухватити и извадити своју једину овцу ако она у суботу упадне у јаму? 12 А колико је човек вреднији од овце! Зато се суботом сме чинити добро.«

13 Онда рече оном човеку: »Испружи руку.«

И човек је испружи и она му постаде здрава као и друга. 14 А фарисеји изађоше, па се договорише како да га убију.

Божији изабрани слуга

15 Али Исус за то сазна, па се склони оданде. За њим пођоше многи и он их све излечи, 16 опомињући их да не разгласе ко је 17 – да се испуни оно што је речено преко пророка Исаије:

18 »Ево мога слуге, кога сам изабрао,

љубљенога мога, миљеника моје душе.

На њега ћу ставити свога Духа

и он ће народима објавити правду.

19 Неће се препирати ни викати,

нити ће му ко глас чути на улицама.

20 Трску згњечену неће сломити,

ни угасити фитиљ који тиња

док правду не доведе до победе.

21 У његово име народи ће се уздати.«+ 12,21 Ис 42,1-4

Исус и Веелзевул

(Мк 3,20-30; Лк 11,14-23; 12,10)

22 Онда му донеше једног човека опседнутог демоном, слепог и немог, и он га излечи, па неми човек проговори и прогледа.

23 Сав народ се задиви, говорећи: »Да ово можда није Син Давидов?«

24 Када су фарисеји то чули, рекоше: »Овај истерује демоне само помоћу Веелзевула, демонског владара!«

25 Али Исус је знао шта мисле, па им рече: »Опустеће свако царство које је против себе подељено и неће опстати ниједан град или дом који је против себе подељен. 26 Па ако Сатана истерује Сатану, онда је он против себе подељен. Како ће, дакле, опстати његово царство? 27 И ако ја истерујем демоне помоћу Веелзевула, помоћу кога их истерују ваши синови? Зато ће вам они бити судије. 28 Али, ако ја демоне истерујем помоћу Божијег Духа, онда вам је дошло Божије царство.

29 »Или, како може неко да уђе у кућу јаког човека и однесе му имовину ако га прво не веже? Тек тада ће моћи да му опљачка кућу.

30 »Ко није са мном – против мене је. И ко са мном не скупља – расипа. 31 Зато вам кажем: биће опроштен људима сваки грех и вређање, али им неће бити опроштено вређање Духа. 32 И ако неко каже нешто против Сина човечијега, биће му опроштено. Али, ако каже против Светога Духа, неће му бити опроштено ни на овом свету ни у будућем.«

Дрво и његов плод

(Лк 6,43-45)

33 »Узгајите добро дрво, па ће му и плод бити добар; или, узгајите рђаво дрво, па ће му и плод бити рђав – јер, дрво се познаје по свом плоду. 34 Змијски породе! Како можете, кад сте зли, да говорите било шта добро? Јер, уста говоре оно чега је срце препуно. 35 Добар човек из добре ризнице износи добро, а зао човек из зле ризнице износи зло. 36 Али кажем вам: људи ће за сваку некорисну реч коју изговоре одговарати на Дан суда. 37 Јер, на основу својих речи бићеш оправдан и на основу својих речи осуђен.«

Јонин знак

(Мк 8,11-12; Лк 11,29-32)

38 Тада му рекоше неки учитељи закона и фарисеји: »Учитељу, желимо да нам покажеш знак.«

39 А он им одговори: »Зао и прељубнички нараштај тражи знак, али никакав знак му неће бити дат, осим знака пророка Јоне. 40 Јер, као што је Јона три дана и три ноћи био у утроби морске немани, тако ће и Син човечији три дана и три ноћи бити у срцу земље. 41 Нинивљани ће на Суду устати са овим нараштајем и осудити га, јер су се покајали после Јонине проповеди. А овде је неко већи+ 12,41 неко већи Или: нешто више; исто и у 42. стиху. од Јоне. 42 Краљица Југа ће на Суду устати са овим нараштајем и осудити га, јер је с краја земље дошла да чује Соломонову мудрост. А овде је неко већи од Соломона.«

Повратак нечистог духа

(Лк 11,24-26)

43 »Када из човека изађе нечист дух, лута безводним местима тражећи починка, али га не налази. 44 Тада каже: ‚Вратићу се у кућу из које сам изашао.‘ И врати се и нађе кућу празну, пометену и сређену. 45 Онда оде и доведе седам других духова, горих од себе, па уђу и тамо се настане. Тако је на крају том човеку горе него пре. Исто ће бити и са овим злим нараштајем.«

Исусова мајка и браћа

(Мк 3,31-35; Лк 8,19-21)

46 Док је Исус још говорио народу, његова мајка и браћа стајали су напољу желећи да с њим говоре.

47 Неко му рече: »Ено твоја мајка и браћа стоје напољу и желе да говоре с тобом.«

48 А Исус рече ономе који му је то рекао: »Ко је моја мајка и ко су моја браћа?«

49 Онда показа руком на своје ученике, па рече: »Ево моје мајке и моје браће. 50 Јер, ко год извршава вољу мога Оца, који је на небесима, тај је мој брат, и сестра, и мајка.«

13

Прича о сејачу

(Мк 4,1-9; Лк 8,4-8)

1 Тога дана Исус изађе из куће и седе поред мора. 2 Око њега се окупи силан народ, па он уђе у чамац и седе, а сав народ је стајао на обали. 3 Много тога им рече у причама, говорећи:

»Изашао сејач да сеје. 4 И док је сејао, нешто семена паде поред пута, и дођоше птице и позобаше га. 5 Друго паде на каменито тле, где није било много земље, и одмах исклија, јер земља није била дубока. 6 А кад је изашло сунце, изгоре и осуши се, јер није имало корена. 7 Треће семе паде у трње, а трње нарасте и угуши га. 8 Четврто семе паде на добро тле и даде плод – стострук, шездесетострук или тридесетострук. 9 Ко има уши, нека чује.«

Сврха прича

(Мк 4,10-12; Лк 8,9-10)

10 Његови ученици му приђоше и упиташе га: »Зашто им говориш у причама?«

11 »Вама је дато да сазнате тајне Царства небеског, а њима није«, одговори им он. 12 »Јер, ко има, даће му се још и имаће у изобиљу, а ко нема, узеће му се и оно што има. 13 Зато им говорим у причама, јер они,

‚иако гледају, не виде,

и иако слушају, не чују и не разумеју.‘

14 Тако се на њима испуњава Исаијино пророштво које каже:

‚Слушаћете и слушати,

али нећете разумети;

гледаћете и гледати,

али нећете видети.

15 Јер, отврднуло је срце овога народа,

ушима једва чују

и очи су затворили.

Иначе би очима видели,

ушима чули,

срцем разумели и обратили се,

и ја их излечио.‘+ 13,15 Ис 6,9-10

16 Али, благо вашим очима што гледају, и благо вашим ушима што слушају. 17 Истину вам кажем: многи пророци и праведници жудели су да виде ово што ви гледате – али нису видели; и да чују оно што ви слушате – али нису чули.«

Објашњење приче о сејачу

(Мк 4,13-20; Лк 8,11-15)

18 »Чујте, дакле, шта значи прича о сејачу: 19 Сваком оном ко чује Реч о Царству, а не разуме је, долази Зли и отима оно што му је посејано у срцу. То је оно семе које је посејано поред пута. 20 Семе посејано на каменитом тлу јесте онај ко чује Реч и одмах је с радошћу прихвати. 21 Али, пошто нема корена у себи, непостојан је, па чим наиђе невоља или прогон због Речи, он се одмах саблазни. 22 Семе посејано у трње јесте онај ко чује Реч, али бриге овога живота и заводљивост богатства угуше Реч, па буде бесплодан. 23 Семе посејано на добром тлу јесте онај ко чује и разуме Реч. Он рађа плод и даје стоструко, шездесетоструко или тридесетоструко.«

Прича о кукољу

24 Исприча им и другу причу: »Царство небеско је слично човеку који је посејао добро семе на својој њиви. 25 Али, док су људи спавали, дође његов непријатељ, засеја кукољ посред пшенице и оде. 26 А када је пшеница израсла и искласала, појави се и кукољ.

27 »Слуге одоше власнику, па му рекоше: ‚Господару, зар ниси посејао добро семе на својој њиви? Откуд онда кукољ?‘

28 »А он им рече: ‚Непријатељ је то учинио.‘

»‚Хоћеш ли да одемо и да га оплевимо?‘ упиташе слуге.

29 »‚Не‘, одговори он, ‚да не бисте, плевећи кукољ, заједно с њим ишчупали и пшеницу. 30 Пустите нека обоје расте до жетве, а ја ћу у време жетве рећи жетеоцима: Прво оплевите кукољ и вежите га у снопове, да се спали, а пшеницу скупите у мој амбар.‘«

Приче о зрну горушице и квасцу

(Мк 4,30-34; Лк 13,18-21)

31 Онда им исприча ову причу: »Царство небеско је слично зрну горушице које је човек узео и посејао на својој њиви. 32 Иако је најмање од свег семења, када израсте, веће је од свег поврћа. Развије се у дрво, па птице долазе и гнезде се у његовим гранама.«

33 Онда им исприча још једну причу: »Царство небеско је слично квасцу који је жена узела и измешала га са три сате+ 13,33 три сате Око 22 литра. брашна док све није ускисло.«

34 Све је то Исус народу говорио у причама и без прича им ништа није говорио. 35 Тако се испунило оно што је речено преко пророка:

»Своја уста ћу отворити у причама,

објавити оно што је од постанка света сакривено.«+ 13,35 Пс 78,2

Објашњење приче о кукољу

36 Тада Исус отпусти народ, па уђе у кућу. А ученици му приђоше и рекоше: »Објасни нам причу о кукољу на њиви.«

37 Он им одговори: »Онај који је посејао добро семе је Син човечији, 38 а њива је свет. Добро семе су синови Царства, а кукољ синови Злога. 39 Непријатељ који га је посејао је ђаво. Жетва је крај света, жетеоци анђели. 40 Па, као што се кукољ плеви и спаљује, тако ће бити и на крају света. 41 Син човечији ће послати своје анђеле и оплевити своје Царство од свих саблазни и од свих који чине безакоње 42 и бацити их у ужарену пећ, где ће бити плач и шкргут зуба. 43 Тада ће праведници као сунце засјати у Царству свога Оца. Ко има уши, нека чује.«

Три приче

44 »Царство небеско је слично благу сакривеном на њиви: човек га нађе, па га сакрије и радостан оде, прода све што има и купи ту њиву.

45 »Царство небеско је слично и трговцу који тражи лепе бисере. 46 Када нађе скупоцен бисер, оде и прода све што има, па га купи.

47 »Царство небеско је слично и мрежи баченој у море у коју се ухватило риба сваке врсте. 48 Када се мрежа напуни, извуку је на обалу, па седну и добре рибе скупе у корпе, а лоше баце. 49 Тако ће бити и на крају света: доћи ће анђели и одвојити зле од праведних, 50 па их бацити у ужарену пећ, где ће бити плач и шкргут зуба.«

Ново и старо благо

51 »Јесте ли све ово разумели?« упита их.

»Јесмо«, одговорише они.

52 А он им рече: »Зато је сваки учитељ закона који је поучен о Царству небеском сличан домаћину који из своје ризнице износи и ново и старо благо.«

Пророк у завичају

(Мк 6,1-6; Лк 4,16-30)

53 Када је Исус испричао ове приче, оде оданде 54 и дође у свој завичај.

Учио је народ у тамошњој синагоги, а они су, задивљени, говорили: »Одакле овоме ова мудрост и чудотворна моћ? 55 Зар он није тесарев син? Зар му се мајка не зове Марија, а његова браћа Јаков, Јосиф, Симон и Јуда? 56 И зар нису све његове сестре с нама? Одакле му онда све ово?«

57 И саблазнише се о њега.

А Исус им рече: »Пророк је без части само у свом завичају и у свом дому.«

58 И није, због њиховог неверовања, тамо учинио много чуда.

14

Смрт Јована Крститеља

(Мк 6,14-29; Лк 9,7-9)

1 У то време тетрарх Ирод чу за Исуса, 2 па рече својим службеницима: »То је Јован Крститељ! Устао је из мртвих и зато може да чини ова чуда!«

3 Ирод је, наиме, био ухватио Јована, оковао га и бацио у тамницу због Иродијаде, жене свога брата Филипа, 4 пошто му је Јован говорио: »Не смеш да је имаш.«

5 Ирод је желео да га убије, али се плашио народа, јер је народ Јована сматрао пророком.

6 Али, када је био Иродов рођендан, Иродијадина кћи заигра пред гостима. То се Ироду толико свидело 7 да јој уз заклетву обећа да ће јој дати све што затражи.

8 А она, по наговору своје мајке, рече: »Дај ми овде на тањиру главу Јована Крститеља.«

9 Цар се ражалости, али због заклетве и гостију нареди да јој се захтев испуни, 10 па посла људе у тамницу да Јовану одсеку главу. 11 Ови онда донеше главу на тањиру и дадоше је девојци, а она је однесе својој мајци. 12 Потом дођоше Јованови ученици, узеше његово тело и сахранише га, па одоше и јавише Исусу шта се догодило.

Исус храни пет хиљада људи

(Мк 6,30-44; Лк 9,10-17; Јн 6,1-14)

13 Када је Исус то чуо, склони се чамцем на једно пусто место, сам. Али народ то дочу и из градова пође за њим пешице. 14 Исус изађе на обалу, па кад виде силан народ, сажали се на њих и излечи њихове болесне.

15 Када је почело да се спушта вече, приђоше му његови ученици и рекоше: »Ово је пусто место, а већ је и касно. Отпусти народ. Нека иду у села и купе себи хране.«

16 Али он им рече: »Не треба да иду. Ви им дајте да једу.«

17 »Немамо овде ништа«, одговорише му они, »осим пет хлебова и две рибе.«

18 »Донесите ми их овамо«, рече он, 19 па заповеди да народ поседа по трави.

Онда узе оних пет хлебова и две рибе, диже поглед ка небу, благослови и изломи хлебове и даде их својим ученицима, а ученици народу. 20 И сви су јели и најели се. Преосталих комадића накупише дванаест пуних корпи. 21 А оних који су јели било је око пет хиљада, не рачунајући жене и децу.

Исус хода по води

(Мк 6,45-52; Јн 6,16-21)

22 Одмах потом Исус заповеди ученицима да уђу у чамац и пред њим оду на другу обалу док он отпусти народ. 23 Пошто је отпустио народ, попе се на гору, сам, да се помоли. Када је пало вече, он је још био тамо, сам. 24 А чамац је био већ много стадија+ 14,24 много стадија Један стадиј износио је око 185 метара. далеко од обале, шибан таласима, јер је дувао противан ветар.

25 Око три сата ноћу+ 14,25 Око … ноћу Дословно: За време четврте ноћне страже., приђе им Исус ходајући по мору. 26 Када су га ученици угледали како хода по мору, препадоше се.

»Утвара!« рекоше и од страха почеше да вичу.

27 Исус их одмах ослови говорећи: »Само храбро! Ја сам! Не бојте се!«

28 »Господе«, рече му Петар, »ако си то ти, заповеди ми да дођем к теби по води.«

29 И Исус му рече: »Дођи!«

Петар изађе из чамца и пође ка Исусу ходајући по води.

30 Али, када је видео колико је ветар јак, уплаши се и поче да тоне, па повика: »Господе, спаси ме!«

31 Исус одмах пружи руку и ухвати га, па му рече: »Маловерни човече, зашто си посумњао?«

32 Када су се попели у чамац, ветар утихну, 33 а они у чамцу се поклонише Исусу, говорећи: »Ти си заиста Син Божији!«

Излечење болесних у Генисарету

(Мк 6,53-56)

34 Препловивши на другу обалу, пристадоше у Генисарету. 35 А када су га мештани препознали, пронеше глас по целој околини, па су му доносили све болесне, 36 преклињући га да им допусти да само дотакну скутове његовог огртача. И сви који су их дотакли, оздравише.

15

Чисто и нечисто

(Мк 7,1-23)

1 Тада из Јерусалима к Исусу дођоше неки фарисеји и учитељи закона и упиташе: 2 »Зашто твоји ученици крше предање старешина? Не перу руке пре јела!«

3 »А зашто ви кршите Божију заповест због свог предања?« упита Исус њих. 4 »Јер, Бог је рекао: ‚Поштуј свога оца и мајку‘+ 15,4 Поштуј … мајку 2. Мојс 20,12; 5. Мојс 5,16, и: ‚Ко прокуне оца или мајку, нека се погуби.‘+ 15,4 Ко прокуне … погуби 2. Мојс 21,17; 3. Мојс 20,95 А ви говорите: ‚Ко каже оцу или мајци: »Све чиме бих ти могао помоћи, дар је Богу+ 15,5 дар је Богу Дословно: корбан; в. Мк 7,11.« 6 – тај не треба да поштује свога оца.‘ Тако сте, због свог предања, обеснажили Божију реч. 7 Лицемери! Исаија је добро о вама пророковао кад је рекао:

8 ‚Овај народ ме уснама поштује,

а срце му је далеко од мене.

9 Узалуд ме славе,

јер људске заповести као учење шире.‘«+ 15,9 Ис 29,13

10 Исус позва к себи народ, па им рече: »Чујте и разумејте: 11 човека не чини нечистим оно што у уста улази; него, оно што из уста излази – то човека чини нечистим.«

12 Тада му приђоше ученици и рекоше: »Знаш ли да су се фарисеји саблазнили кад су чули шта си рекао?«

13 »Биће из корена ишчупана свака биљка коју није посадио мој небески Отац«, одговори им он. 14 »Пустите их. Они су слепи и вође слепима. А ако слеп води слепога, обојица ће упасти у јаму.«

15 Петар му рече: »Објасни нам ту причу.«

16 »Зар ни ви још не разумете?« упита Исус. 17 »Зар не схватате да све што улази у уста, иде у трбух и избацује се из тела? 18 Али, оно што излази из уста, извире из срца, и то човека чини нечистим. 19 Јер, из срца извиру зле мисли, убиства, прељубе, блуд, крађе, кривоклетства и увреде. 20 То човека чини нечистим, а не чини га нечистим то што једе неопраних руку.«

Ханаанкина вера

(Мк 7,24-30)

21 Онда Исус оде оданде и повуче се у тирски и сидонски крај.

22 А једна Ханаанка из тог краја изађе и повика: »Смилуј ми се, Господе, Сине Давидов! Кћер ми је опсео демон и она се страшно мучи.«

23 Исус јој ништа не одговори, па му његови ученици приђоше и почеше да га моле: »Отпусти је, јер непрестано виче за нама.«

24 А он им одговори: »Ја сам послан само изгубљеним овцама израелског народа.«

25 Тада жена приђе Исусу и поклони му се, говорећи: »Господе, помози ми!«

26 »Није право«, рече јој он, »да се од деце узме хлеб и баци псима.«

27 »Да, Господе«, рече она, »али и пси једу мрвице које падну са стола њихових господара.«

28 »Велика је твоја вера, жено«, рече јој тада Исус. »Нека буде како желиш.«

И истог часа њена кћи оздрави.

Излечење многих

29 Исус оде оданде и дође на Галилејско море, а онда се попе на гору и седе. 30 Дође му силан народ, доносећи са собом хроме, слепе, кљасте, неме и многе друге, па му их положише пред ноге, а он их излечи. 31 Народ се задиви видевши да су неми проговорили, кљасти оздравили, хроми проходали и слепи прогледали, па почеше да славе Израеловог Бога.

Исус храни четири хиљаде људи

(Мк 8,1-10)

32 Исус позва к себи своје ученике, па им рече: »Жао ми је народа, јер су већ три дана са мном, а немају шта да једу. Нећу да их отпустим гладне, да не малакшу на путу.«

33 А ученици га упиташе: »Где у овој пустоши да набавимо довољно хлеба да нахранимо оволики народ?«

34 »Колико хлебова имате«, упита их Исус.

»Седам«, рекоше они, »и неколико рибица.«

35 Тада Исус рече народу да поседа по земљи, 36 узе оних седам хлебова и рибе, па кад је захвалио Богу, изломи их и даде ученицима, а ученици народу. 37 И сви су јели и најели се. Преосталих комадића накупише седам пуних кошара. 38 А оних који су јели било је четири хиљаде, не рачунајући жене и децу.

39 Када је отпустио народ, Исус уђе у чамац и оде у магадански крај.

16

Јонин знак

(Мк 8,11-13; Лк 12,54-56)

1 Фарисеји и садукеји приђоше Исусу с намером да га искушају, па затражише да им покаже знак са неба.

2 Он им одговори:+ 16,2 одговори У неким раним рукописима не налази се остатак 2. стиха и цео 3. стих. »Кад падне вече, кажете: ‚Биће лепо време, јер је небо црвено‘; 3 а ујутро: ‚Данас ће бити невреме, јер је небо црвено и мутно.‘ Знате да тумачите изглед неба, а не умете да протумачите знаке времена. 4 Зао и прељубнички нараштај тражи знак, али никакав знак му неће бити дат, осим знака Јониног.«

Онда их остави и оде.

Фарисејски и садукејски квасац

(Мк 8,14-21)

5 Ученици препловише на другу обалу, али су заборавили да понесу хлеба.

6 »Пазите«, рече им Исус, »и чувајте се фарисејског и садукејског квасца.«

7 А они почеше да расправљају међу собом, говорећи: »Нисмо понели хлеба.«

8 »Маловерни«, рече Исус, знајући о чему расправљају, »зашто расправљате међу собом о томе да немате хлеба? 9 Зар још не схватате? И зар се више не сећате пет хлебова на пет хиљада људи, и колико сте корпи накупили? 10 И седам хлебова на четири хиљаде људи, и колико сте кошара накупили? 11 Како не схватате да вам нисам говорио о хлебу, него да се чувате фарисејског и садукејског квасца?«

12 Тада разумеше да не мисли да треба да се чувају хлебног квасца, него фарисејског и садукејског учења.

Исус је Христос

(Мк 8,27-30; Лк 9,18-21)

13 Када је Исус дошао у околину Кесарије Филипове, упита своје ученике: »Шта кажу људи, ко је Син човечији?«

14 Они му одговорише: »Једни кажу – Јован Крститељ; други – Илија; а трећи – Јеремија или један од пророка.«

15 Тада их он упита: »А шта ви кажете, ко сам ја?«

16 Симон Петар му одговори: »Ти си Христос, Син Бога живога.«

17 »Благо теби, Симоне сине Јонин«, рече му Исус, »јер ти то није објавио човек, него мој Отац, који је на небесима. 18 А ја ти кажем: ти си Петар+ 16,18 Петар Петар значи »стена«. и на тој стени саградићу своју Цркву, и врата Подземља+ 16,18 Подземља Дословно: Хада. неће је надјачати. 19 Даћу ти кључеве Царства небеског, па све што свежеш на земљи, биће свезано на небу, и све што разрешиш на земљи, биће разрешено на небу.«

20 Онда заповеди ученицима да ником не кажу да је он Христос.

Исус предсказује своју смрт и васкрсење

(Мк 8,31-9,1; Лк 9,22-27)

21 Отада Исус поче ученицима да објашњава да треба да иде у Јерусалим и да много препати од старешина, првосвештеника и учитеља закона, да буде убијен и да трећег дана васкрсне.

22 А Петар га одведе на страну и поче да га прекорева говорећи: »Далеко било, Господе! Неће ти се то догодити!«

23 Исус се окрену, па му рече: »Бежи ми с очију, Сатано! Ти си ми саблазан, јер не мислиш на Божије, него на људско.«

24 Онда рече својим ученицима: »Ко хоће да иде за мном, нека се одрекне самога себе, нека узме свој крст и иде за мном. 25 Јер, ко хоће да спасе свој живот, изгубиће га, а ко изгуби свој живот ради мене, наћи ће га. 26 Шта вреди човеку ако добије цео свет, а свом животу науди? Шта човек може дати у замену за свој живот? 27 Син човечији ће доћи у слави свога Оца, са својим анђелима, и тада ће сваком узвратити по његовим делима.

28 »Истину вам кажем: неки који овде стоје неће окусити смрти док не виде Сина човечијега како долази у свом Царству.«

17

Преображење

(Мк 9,2-13; Лк 9,28-36)

1 Шест дана касније, Исус са собом поведе Петра, Јакова и његовог брата Јована. Доведе их на једну високу гору, где су били сами, 2 и пред њима се преобрази. Лице му засја као сунце, а одећа постаде бела као светлост. 3 Тада се пред њима појавише Мојсије и Илија и почеше да разговарају са Исусом.

4 Петар рече Исусу: »Господе, добро је што смо овде. Ако хоћеш, подићи ћу овде три сенице: теби једну, Мојсију једну и Илији једну.«

5 Док је он још говорио, засени их сјајан облак и из облака се зачу глас који рече: »Ово је мој љубљени Син, који је по мојој вољи! Њега слушајте!«

6 Када су то чули, ученици падоше ничице и веома се уплашише.

7 Тада им Исус приђе и дотаче их, говорећи: »Устаните и не бојте се.«

8 А када су подигли поглед, не видеше никог осим Исуса.

9 Док су силазили са горе, Исус им заповеди: »Ником не причајте о овом што сте видели док Син човечији не устане из мртвих.«

10 А ученици га упиташе: »Зашто онда учитељи закона говоре да прво треба да дође Илија?«

11 »Илија ће доћи«, одговори им он, »и све обновити. 12 Али кажем вам: Илија је већ дошао, а они га нису препознали, него су с њим учинили како им се прохтело. Тако ће и Син човечији страдати од њих.«

13 Тада његови ученици разумеше да им говори о Јовану Крститељу.

Излечење опседнутог дечака

(Мк 9,14-29; Лк 9,37–43а)

14 Када су се вратили к народу, Исусу приђе један човек и паде пред њим на колена, 15 говорећи: »Господару, смилуј се мом сину. Јер, месечар је и страшно пати и често пада у ватру и у воду. 16 Одвео сам га твојим ученицима, али нису могли да га излече.«

17 »О, неверни и изопачени нараштају!« одговори Исус. »Колико ћу још морати да останем с вама? Колико ћу још морати да вас подносим? Доведите ми га овамо.«

18 И запрети демону, па овај изађе из дечака, који истог часа оздрави.

19 Тада Исусу приђоше ученици и насамо га упиташе: »Зашто ми нисмо могли да га истерамо?«

20 »Зато што сте маловерни«, одговори им Исус. »Истину вам кажем: кад бисте имали веру као зрно горушице, рекли бисте овој гори: ‚Премести се одавде онамо‘, и она би се преместила. И ништа вам не би било немогуће.« 21+ 17,21 У неким рукописима стоји: 21 Али, ова врста се истерује само молитвом и постом.

Исус други пут предсказује своју смрт и васкрсење

(Мк 9,30-32; Лк 9,43б-45)

22 Када су се састали у Галилеји, Исус им рече: »Син човечији ће бити предат људима у руке 23 и они ће га убити, али он ће трећег дана васкрснути.«

А они се веома ражалостише.

Храмски порез

24 Када су ушли у Кафарнаум, Петру приђоше убирачи пореза од две драхме+ 17,24 две драхме Једна драхма је имала вредност једне наднице., па га упиташе: »Зар ваш учитељ не плаћа храмски порез+ 17,24 храмски порез Дословно: две драхме.?«

25 »Плаћа«, одговори им он.

Када је Петар ушао у кућу, Исус први проговори и упита: »Шта мислиш, Симоне, од кога земаљски цареви убиру царину или порез? Од својих синова или од туђих?«

26 »Од туђих«, одговори Петар.

А Исус рече: »Дакле, синови су ослобођени. 27 Али, да их не саблазнимо, иди до мора, баци удицу и узми прву рибу коју уловиш. Отвори јој уста и наћи ћеш статер+ 17,27 статер Један статер је имао вредност четири драхме.. Узми га и дај им за мене и за себе.«

18

Ко је највећи?

(Мк 9,33-37; Лк 9,46-48)

1 Уто Исусу приђоше ученици и упиташе: »Ко је највећи у Царству небеском?«

2 А Исус позва к себи једно дете, постави га међу њих, 3 па рече: »Истину вам кажем: ако се не обратите и не постанете као деца, нећете ући у Царство небеско. 4 Ко се понизи као ово дете, највећи је у Царству небеском. 5 И ко прими једно овакво дете у моје име, мене прима.«

Саблазни

(Мк 9,42-48; Лк 17,1-2)

6 »Ако неко саблазни иједнога од ових малених који верују у мене, боље би му било да му око врата обесе млински камен и да се утопи у дубоком мору.

7 »Тешко свету због саблазни. Саблазни морају да дођу, али тешко човеку по коме саблазан долази.

8 »Ако те твоја рука или нога саблажњава, одсеци је и баци од себе. Боље ти је да у живот уђеш кљаст или хром него да имаш обе руке или ноге, а будеш бачен у вечни огањ. 9 И ако те твоје око саблажњава, извади га и баци од себе. Боље ти је да у живот уђеш само с једним оком него да имаш оба ока, а будеш бачен у огањ пакла.

10 »Пазите да не презрете једног од ових малених. Јер, кажем вам: њихови анђели на небесима стално гледају лице мога Оца, који је на небесима.« 11+ 18,11 У неким рукописима стоји: 11 Син човечији је дошао да спасе оно што је изгубљено.

Прича о залуталој овци

(Лк 15,3-7)

12 »Шта мислите: ако човек има сто оваца, и једна од њих залута, зар неће оставити оних деведесет девет у брдима и отићи да потражи залуталу? 13 Па, ако је нађе, истину вам кажем, радоснији је због ње него због оних деведесет девет које нису залутале. 14 Тако ни ваш небески Отац не жели да пропадне иједан од ових малених.«

Братска опомена

(Лк 17,3)

15 »Ако твој брат згреши против тебе+ 18,15 против тебе У неким рукописима не стоји: против тебе., иди и насамо га прекори. Ако те послуша, поново си стекао брата. 16 А ако те не послуша, поведи са собом још једнога или двојицу, да се свака ствар утврди на основу сведочења два или три сведока.+ 18,16 5. Мојс 19,1517 Ако ни њих не послуша, обавести цркву. Па ако ни цркву не послуша, односи се према њему као према незнабошцу или царинику.

18 »Истину вам кажем: што год свежете на земљи, биће свезано на небу. И што год разрешите на земљи, биће разрешено на небу.

19 »А кажем вам и ово: што год двојица од вас овде на земљи сложно замоле, мој небески Отац ће им то дати. 20 Јер, где је двоје или троје окупљено у моје име, тамо сам ја међу њима.«

Прича о окрутном слузи

21 Тада Петар приђе Исусу и упита га: »Господе, колико пута може мој брат да згреши против мене, а ја да му опростим? Седам пута?«

22 »Кажем ти«, рече му Исус, »не седам, него седамдесет седам.

23 »Стога је Царство небеско слично цару који је одлучио да среди рачуне са својим слугама. 24 Када је почео да обрачунава, доведоше му једнога који му је дуговао десет хиљада таланата+ 18,24 десет хиљада таланата Један талант је износио око 40 килограма; његова вредност као новчане јединице се не зна поуздано, али је свакако била веома велика.. 25 Пошто овај није имао да му врати, господар заповеди да се дужник, његова жена и деца и све што има продају и да се дуг тако измири.

26 »Тада слуга паде ничице пред царем, молећи га: ‚Имај стрпљења са мном и све ћу ти вратити.‘ 27 И господар се сажали на тог слугу, отпусти га и опрости му дуг.

28 »А тај исти слуга, када је изашао, нађе једног свог друга у служби, који му је дуговао сто динара+ 18,28 сто динара Један динар је имао вредност једне наднице., па га дограби и поче да га дави, говорећи: ‚Врати ми дуг!‘

29 »Тада његов друг паде ничице пред њим, преклињући га: ‚Имај стрпљења са мном и вратићу ти дуг.‘ 30 Али он то не хтеде, него оде и баци овога у тамницу док не врати дуг.

31 »Када су друге слуге виделе шта се догодило, веома се ражалостише, па одоше и обавестише свога господара о свему што се догодило.

32 »Тада господар позва к себи оног слугу и рече му: ‚Зли слуго! Опростио сам ти сав онај дуг, јер си ме молио! 33 Зар није требало да се и ти смилујеш своме другу као што сам се ја смиловао теби?‘ 34 И његов господар се разгневи, па га предаде тамничарима да га муче док му не врати цео дуг.

35 »Тако ће мој небески Отац поступити с вама ако сваки од вас од свега срца не опрости своме брату.«

19

Развод

(Мк 10,1-12)

1 Када је све ово изрекао, Исус напусти Галилеју и оде у јудејске крајеве с оне стране реке Јордан. 2 За њим пође силан народ и он их тамо излечи.

3 Тада му приђоше неки фарисеји с намером да га искушају, па га упиташе: »Да ли сме човек из било ког разлога да се разведе од своје жене?«

4 »Зар нисте читали«, одговори им он, »да их Створитељ у почетку ‚створи мушко и женско‘+ 19,4 1. Мојс 1,27; 5,2? 5 И да је рекао: ‚Зато ће човек оставити оца и мајку и сјединити се са својом женом, и двоје ће бити једно тело‘+ 19,5 1. Мојс 2,24? 6 Тако више нису двоје, него једно тело. Нека, дакле, човек не раставља оно што је Бог сјединио.«

7 »Па зашто је онда Мојсије заповедио да муж жени да потврду о разводу и да се од ње разведе?« упиташе га они.

8 А Исус им рече: »Мојсије вам је због окорелости вашег срца дозволио да се разводите од својих жена, али у почетку није било тако. 9 А ја вам кажем: ко се разведе од своје жене – осим због блуда – и ожени се другом, чини прељубу.«

10 Тада му његови ученици рекоше: »Ако је тако између мужа и жене, онда је боље не женити се.«

11 А Исус им рече: »Не могу сви да прихвате ово учење, него само они којима је дато. 12 Има заиста оних који су се родили+ 19,12 који су се родили Дословно: који су од мајчине утробе. неспособни за женидбу+ 19,12 неспособни за женидбу Дословно: као ушкопљеници (евнуси).. Има и оних које су људи учинили неспособнима за женидбу.+ 19,12 Има … женидбу Дословно: Има и ушкопљеника (евнуха) које су људи учинили ушкопљеницима (евнусима). А има и оних који су – ради Царства небеског – сами себе учинили неспособнима за женидбу.+ 19,12 А има … женидбу Дословно: А има ушкопљеника (евнуха) који су … сами себе ушкопили. Ко ово може да прихвати, нека прихвати.«

Исус и деца

(Мк 10,13-16; Лк 18,15-17)

13 Онда му људи доведоше децу да на њих положи руке и да се помоли, а ученици их изгрдише.

14 »Пустите децу«, рече Исус »и не спречавајте их да ми долазе, јер таквима припада Царство небеско.«

15 Онда положи на њих руке, па оде оданде.

Богати младић

(Мк 10,17-31; Лк 18,18-30)

16 Један човек му приђе и упита га: »Учитељу, какво добро да учиним да бих имао вечни живот?«

17 »Зашто ме питаш за добро?« рече му Исус. »Само један је добар. Али, ако хоћеш да уђеш у живот, држи се заповести.«

18 »Којих?« упита га човек.

А Исус рече: »‚Не убиј, Не учини прељубу, Не укради, Не сведочи лажно, 19 Поштуј оца и мајку, и Воли ближњега као самога себе.‘+ 19,19 2. Мојс 20,12-16; 5. Мојс 5,16-20«

20 »Свега тога сам се држао«, рече младић. »Шта ми још недостаје?«

21 »Ако хоћеш да будеш савршен«, рече му Исус, »иди и продај своју имовину и раздели сиромасима, па ћеш имати благо на небу. Тада хајде за мном.«

22 Али, када је то младић чуо, оде жалостан, јер је имао велико богатство.

23 »Истину вам кажем«, рече Исус својим ученицима, »тешко ће богаташ ући у Царство небеско. 24 И ово вам кажем: лакше је камили да прође кроз иглене уши него богаташу да уђе у Божије царство.«

25 Када су то чули, ученици се силно зачудише, па рекоше: »Па ко онда може да се спасе?«

26 А Исус их погледа па рече: »Људима је то немогуће, али Богу је све могуће.«

27 Тада Петар рече: »Ето, ми смо све оставили и пошли за тобом. Шта ћемо, дакле, добити?«

28 »Истину вам кажем«, рече им Исус, »у новом свету, када Син човечији седне на свој славни престо, и ви који сте пошли за мном сешћете на дванаест престола и судити дванаест племена Израелових. 29 И ко год је ради мога имена оставио куће, или браћу, или сестре, или оца, или мајку+ 19,29 мајку У неким рукописима стоји: мајку, или жену., или децу, или њиве, добиће стоструко више и наследиће вечни живот. 30 Али, многи први биће последњи, а последњи – први.«

20

Прича о радницима у винограду

1 »Царство небеско је слично домаћину који је рано ујутро изашао да унајми раднике за свој виноград. 2 Погоди се с радницима да им плати динар+ 20,2 динар Један динар је имао вредност једне наднице. дневно, па их посла у виноград.

3 »Око девет сати+ 20,3 Око девет сати Дословно: Око трећег часа. изађе из куће и виде неке људе како беспослени стоје на тргу, 4 па им рече: ‚Идите и ви у мој виноград, а ја ћу вам платити колико је право.‘ 5 И они одоше.

»А он опет изађе око дванаест+ 20,5 око дванаест Дословно: око шестог часа., па око три сата+ 20,5 око три сата Дословно: око деветог часа., и учини исто. 6 Око пет сати+ 20,6 Око пет сати Дословно: Око једанаестог часа; исто и у 9. стиху. изађе поново и нађе друге људе који су стајали, па их упита: ‚Зашто цео дан овде стојите беспослени?‘

7 »Они му рекоше: ‚Зато што нас нико није унајмио.‘

»А он им рече: ‚Идите и ви у виноград.‘

8 »Када је пало вече, власник винограда рече свом управитељу: ‚Позови раднике и исплати их редом од последњих до првих.‘

9 »Тако дођоше они који су били унајмљени око пет сати, и сваки доби један динар. 10 Када су дошли они који су били унајмљени први, помислише да ће добити више, али и они добише по динар. 11 Узеше га, па почеше да гунђају против домаћина 12 говорећи: ‚Ови последњи су радили само један сат, а ти си их изједначио с нама који смо поднели терет дана и жегу!‘

13 »‚Пријатељу‘, рече домаћин једноме од њих, ‚нисам био неправедан према теби. Зар се ниси погодио са мном да ти платим један динар? 14 Узми своје и иди, а ја овом последњем хоћу да дам исто колико и теби. 15 Зар немам право да с оним што је моје чиним шта хоћу? Или си завидан+ 20,15 Или си завидан Дословно: Или ти је око зло/рђаво. што сам ја добар?‘

16 »Тако ће последњи бити први, а први последњи.«

Исус трећи пут предсказује своју смрт и васкрсење

(Мк 10,32-34; Лк 18,31-34)

17 Док је ишао у Јерусалим, Исус узе Дванаесторицу на страну и путем им рече: 18 »Ево, идемо у Јерусалим. Син човечији ће бити предат првосвештеницима и учитељима закона, и они ће га осудити на смрт. 19 Онда ће га предати незнабошцима да му се ругају, бичују га и распну, а он ће трећег дана васкрснути.«

Захтев мајке Зеведејевих синова

(Мк 10,35-45)

20 Тада му приђе мајка Зеведејевих синова са својим синовима и поклони му се, с намером да га нешто замоли.

21 »Шта хоћеш?« упита је он.

А она му рече: »Обећај ми да ће у твом Царству ова моја два сина седети један теби здесна, а други слева.«

22 »Не знате шта тражите«, одговори Исус. »Можете ли да пијете из чаше из које ћу ја пити?«

»Можемо«, одговорише они.

23 А он им рече: »Заиста ћете и пити из те чаше. Али није моје да одређујем ко ће седети са моје десне или леве стране. Та места припадају онима за које их је припремио мој Отац.«

24 Када су то чула остала десеторица, наљутише се на двојицу браће.

25 Тада их Исус позва к себи, па рече: »Знате да владари народâ господаре њима и великаши их држе под влашћу. 26 Али нека међу вама не буде тако. Него, ко хоће да буде велик међу вама, нека вам буде служитељ, 27 и ко хоће да буде први међу вама, нека вам буде слуга, 28 баш као што ни Син човечији није дошао да му служе, него да служи и да свој живот дâ као откупнину за многе.«

Излечење двојице слепих

(Мк 10,46-52; Лк 18,35-43)

29 Када су одлазили из Јерихона, за Исусом пође силан народ.

30 А поред пута су седела два слепа човека, па кад су чули да Исус пролази, повикаше: »Господе, Сине Давидов, смилуј нам се!«

31 Народ их опомену да ућуте, али они још јаче повикаше: »Господе, Сине Давидов, смилуј нам се!«

32 Исус се заустави, па их позва к себи и упита: »Шта желите да учиним за вас?«

33 »Господе«, рекоше они, »да прогледамо.«

34 Исус се сажали на њих, па им дотаче очи, и они одмах прогледаше и пођоше за њим.

21

Исус улази у Јерусалим

(Мк 11,1-11; Лк 19,28-38; Јн 12,12-19)

1 Када су се приближили Јерусалиму и дошли до Витфаге на Маслинској гори, Исус посла двојицу ученика, 2 рекавши им: »Идите у ово село пред вама и одмах ћете наћи привезану магарицу и уз њу магаре. Одвежите их и доведите мени. 3 А ако вам неко нешто каже, реците му: ‚Потребни су Господу‘, и онај ће их одмах послати.«

4 Ово се догодило да се испуни оно што је речено преко пророка:

5 »Реците Кћери сионској:

‚ево, твој цар ти долази,

кротак, јаше на магарцу,

на магарету, младунчету магаричином.‘+ 21,5 Зах 9,9«

6 И ученици одоше и учинише како им је Исус наредио. 7 Доведоше магарицу и магаре, па преко њих пребацише огртаче, а Исус узјаха. 8 Силан народ је по путу простирао своје огртаче, а други су са дрвећа секли гране и простирали их по путу.

9 Народ који је ишао испред и иза њега викао је:

»Хосана Сину Давидовом!

‚Благословен онај који долази у име Господа!‘+ 21,9 Пс 118,26

Хосана на висини!«

10 Када је ушао у Јерусалим, цео град се ускомеша, говорећи: »Ко је ово?«

11 А народ је одговарао: »Исус, пророк из Назарета у Галилеји.«

Исус у Храму

(Мк 11,15-19; Лк 19,45-48; Јн 2,13-22)

12 Исус уђе у Храм, истера све који су тамо куповали и продавали и испреврта столове мењачима новца, а продавцима голубова клупе.

13 »Записано је«, рече им, »‚Мој дом ће се звати дом молитве‘+ 21,13 Мој дом … молитве Ис 56,7, а ви од њега правите ‚јазбину разбојничку‘+ 21,13 јазбину разбојничку Јер 7,11!«

14 У Храму су му прилазили слепи и хроми, и он их излечи.

15 Када су првосвештеници и учитељи закона видели чуда која је учинио и децу како у Храму вичу: »Хосана Сину Давидовом«, разгневише се, 16 па га упиташе: »Чујеш ли ти шта ови говоре?«

»Чујем«, одговори им Исус. »Зар никад нисте прочитали:

‚Учинио си да ти са усана деце и одојчади

стижу хвалоспеви‘?«+ 21,16 Пс 8,2 (LXX)

17 Онда их остави и оде из града у Витанију, па тамо преноћи.

Исус проклиње смокву

(Мк 11,12-14, 20-24)

18 Када се рано ујутро враћао у град, огладне. 19 Угледа смокву поред пута, па јој приђе, али не нађе на њој ништа осим лишћа.

Зато јој рече: »Не било више никад плода од тебе!«

И смоква се сместа осуши.

20 Када су ученици то видели, зачудише се: »Како то да се смоква сместа осушила?«

21 »Истину вам кажем«, рече им Исус, »ако будете имали вере, и не посумњате, не само да ћете учинити ово са смоквом него ћете и овој гори рећи: ‚Подигни се и баци се у море!‘ – и тако ће бити. 22 И све што затражите у молитви, добићете ако будете веровали.«

Одакле Исусу власт?

(Мк 11,27-33; Лк 20,1-8)

23 Исус уђе у Храм, а док је учио народ, приђоше му првосвештеници и старешине народа и упиташе: »Којом влашћу ово чиниш и ко ти је дао ту власт?«

24 »И ја ћу вас нешто упитати«, рече им Исус, »па ако ми одговорите, рећи ћу вам којом влашћу ово чиним. 25 Одакле је било Јованово крштење? Са неба или од људи?«

А они почеше о томе да расправљају међу собом, говорећи: »Ако кажемо: ‚Са неба‘, он ће рећи: ‚Зашто му онда нисте веровали?‘ 26 А да кажемо: ‚Од људи‘, плашимо се народа, јер Јована сви сматрају пророком.«

27 Зато му одговорише: »Не знамо.«

Тада им он рече: »Онда ни ја вама нећу рећи којом влашћу ово чиним.«

Прича о два сина

28 »Шта мислите о овоме: Имао човек два сина. Приђе првом, па му рече: ‚Сине, иди данас да радиш у винограду,‘ 29 а овај му одговори: ‚Нећу,‘ али после се предомисли, па оде.

30 »Онда отац приђе другом сину, па му рече то исто, а овај одговори: ‚Хоћу, господару‘, али не оде.

31 »Који је од ове двојице извршио очеву вољу?«

А они рекоше: »Онај први.«

»Истину вам кажем«, рече Исус, »цариници и блуднице пре вас улазе у Божије царство. 32 Јер, Јован је дошао к вама да вам покаже пут праведности, и ви му нисте поверовали, а поверовали су му цариници и блуднице. Па и кад сте то видели, нисте се покајали и поверовали му.«

Прича о виноградарима

(Мк 12,1-12; Лк 20,9-19)

33 »Чујте другу причу: Био један домаћин који је засадио виноград, оградио га плотом, ископао у њему муљачу и сазидао стражарску кулу, па га изнајмио неким виноградарима и отпутовао. 34 Кад се приближило време бербе, посла он виноградарима своје слуге да узму његове плодове. 35 Али виноградари ухватише његове слуге, па једнога претукоше, другога убише, а трећега каменоваше.

36 »Онда им он посла друге слуге, више њих него први пут, али и с њима поступише на исти начин.

37 »На крају им посла свога сина, говорећи: ‚Мога сина ће поштовати.‘

38 »Али, кад су виноградари угледали сина, рекоше један другом: ‚Ово је наследник. Хајде да га убијемо и узмемо његово наследство.‘ 39 И ухватише га, избацише из винограда и убише.

40 »Шта ће, дакле, власник винограда урадити овим виноградарима када дође?«

41 »Погубиће злочинце без милости«, одговорише му, »а виноград ће изнајмити другим виноградарима, који ће му дати плодове у време бербе.«

42 Исус их упита: »Зар никад нисте читали у Писмима:

‚Камен који градитељи одбацише

постаде камен угаони.

Господ то учини

и то је дивно у нашим очима‘?+ 21,42 Пс 118,22-23

43 »Зато вам кажем: биће вам одузето Божије царство и дато народу који доноси његове плодове. 44 И ко год падне на тај камен, смрскаће се, а на кога он падне, здробиће га.+ 21,44 У неким рукописима нема 44. стиха.«

45 Када су првосвештеници и фарисеји чули Исусове приче, увидеше да говори о њима, 46 па хтедоше да га ухвате. Али бојали су се народа, јер је народ Исуса сматрао пророком.

22

Прича о свадби

(Лк 14,15-24)

1 Исус поново поче да им говори у причама: 2 »Царство небеско је слично цару који је спремио свадбу за свога сина. 3 Он посла своје слуге да позову званице на свадбу, али оне не хтедоше да дођу.

4 »Онда посла друге слуге, говорећи: ‚Реците званицама: »Ево, гозба је спремна. Моји јунци и товљеници су поклани и све је спремно. Дођите на свадбу.«‘

5 »Али они се не одазваше, него одоше – један на своју њиву, други за својом трговином, 6 а остали ухватише цареве слуге, па их злоставише и убише.

7 »Цар се разгневи, па посла своју војску и поби оне убице, а њихов град спали.

8 »Онда рече својим слугама: ‚Свадба је спремна, али званице нису биле достојне. 9 Зато идите на раскршћа и позовите на свадбу кога год нађете.‘ 10 И слуге изађоше на улице и скупише све које су нашли – и зле и добре – и свадбена дворана се напуни гостима.

11 »Када је цар ушао да види госте, угледа тамо једног човека који није био обучен у свадбену одећу, 12 па га упита: ‚Пријатељу, како си ушао овамо без свадбене одеће?‘ А овај је ћутао.

13 »Тада цар рече слугама: ‚Вежите му руке и ноге и избаците га напоље у таму, где ће бити плач и шкргут зуба.‘

14 »Јер, много је званих, а мало одабраних.«

Плаћање пореза цару

(Мк 12,13-17; Лк 20,20-26)

15 Тада фарисеји одоше и договорише се како да Исуса ухвате у речи, 16 па му послаше своје ученике заједно с иродовцима.

»Учитељу«, рекоше ови, »знамо да си истинољубив и да народ учиш Божијем путу у складу са истином и да се ни на кога не обазиреш, јер не гледаш ко је ко. 17 Зато нам реци шта мислиш: да ли је право да се цару даје порез или није?«

18 Исус, знајући њихове зле намере, рече: »Лицемери! Зашто ме искушавате? 19 Покажите ми новчић за порез.«

Они му пружише динар, 20 а он упита: »Чији је ово лик и натпис?«

21 »Царев«, рекоше они.

Тада им он рече: »Дајте, дакле, цару царево, а Богу Божије.«

22 Када су то чули, задивише се, па га оставише и одоше.

Васкрсење мртвих

(Мк 12,18-27; Лк 20,27-40)

23 Тога дана му приђоше и садукеји, који кажу да нема васкрсења, па га упиташе: 24 »Учитељу, Мојсије је рекао: ‚Ако човек умре без деце, нека се његов брат ожени његовом удовицом и подигне потомство своме брату.‘+ 22,24 5. Мојс 25,5

25 »Била су код нас седморица браће. Први се оженио и умро, па пошто није имао потомства, остави своју жену свом брату. 26 Исто се десило другом, па трећем брату, и тако све до седмог. 27 А после свих умрла је и жена. 28 Дакле, којем од седморице ће она бити жена о васкрсењу, пошто су сви били ожењени њоме?«

29 »У заблуди сте«, одговори им Исус, »јер не знате ни Писма ни Божију силу. 30 О васкрсењу се људи неће ни женити ни удавати, него ће бити као анђели на небу. 31 Зар нисте читали шта вам је Бог рекао о васкрсењу мртвих: 32 ‚Ја сам Бог Авраамов, Бог Исааков и Бог Јаковљев‘+ 22,32 2. Мојс 3,6? Бог није Бог мртвих, него живих.«

33 Када је народ то чуо, задиви се његовом учењу.

Највећа заповест

(Мк 12,28-34; Лк 10,25-28)

34 Када су фарисеји чули да је Исус ућуткао садукеје, окупише се, 35 а један од њих, познавалац Закона, упита с намером да га искуша: 36 »Учитељу, која је највећа заповест у Закону?«

37 А Исус му рече: »‚Воли Господа, свога Бога, свим својим срцем, свом својом душом и свим својим умом.‘+ 22,37 5. Мојс 6,538 То је прва и највећа заповест. 39 А друга је слична овој: ‚Воли свога ближњега као самога себе.‘+ 22,39 3. Мојс 19,1840 Цео Закон и Пророци засновани су на+ 22,40 засновани су на Дословно: висе о. овим двема заповестима.«

Чији је Христос син?

(Мк 12,35-37; Лк 20,41-44)

41 Док су фарисеји још били на окупу, Исус их упита: 42 »Шта мислите о Христу? Чији је он син?«

43 »Давидов«, рекоше они.

А он им рече: »Па како то да га је Давид у Духу назвао Господом кад је рекао:

44 ‚Рече Господ моме Господу:

седи ми здесна

док твоје непријатеље

не положим под твоје ноге‘?+ 22,44 Пс 110,1

45 Ако га је, дакле, Давид назвао Господом, како онда он може да му буде син?«

46 Али нико није могао да му одговори ни речи, нити се од тога дана неко усуђивао да га нешто пита.

23

Седам прекора учитељима закона и фарисејима

(Мк 12,38-40; Лк 11,37-52; 20,45-47)

1 Тада Исус рече народу и својим ученицима: 2 »Учитељи закона и фарисеји засели су на Мојсијеву столицу. 3 Зато чините све што вам кажу и држите се тога, али немојте да чините оно што они чине. Јер, они говоре, али не чине. 4 Они везују тешка бремена и стављају их људима на плећа, а сами ни прст неће да подигну да их помере.

5 »Сва своја дела чине да би их људи видели. Проширују своје филактерије+ 23,5 филактерије Кутијице у којима се држе стихови из Старог завета, а које се носе на челу и руци. и продужују ресе на одећи. 6 Воле почасна места на гозбама и прва седишта у синагогама, 7 да их људи поздрављају на трговима и да их зову раби.

8 »Али ви немојте да се зовете раби, јер имате само једног Учитеља, а ви сте сви браћа. 9 И никога на земљи не зовите оцем, јер имате само једног Оца – оног на небу. 10 Нити се зовите вође, јер имате само једног Вођу – Христа. 11 А највећи међу вама нека вам буде служитељ. 12 Ко самога себе уздиже, биће понижен, а ко самог себе понизује, биће уздигнут.

13 »Тешко вама, учитељи закона и фарисеји, лицемери! Закључавате Царство небеско пред људима. Сами у њега не улазите, а не пуштате оне који желе да уђу. 14+ 23,14 У неким рукописима стоји: уђу. 14 Тешко вама, учитељи закона и фарисеји, лицемери! Прождирете удовичке куће и размећете се дугим молитвама. Зато ћете строже бити кажњени.

15 »Тешко вама, учитељи закона и фарисеји, лицемери! Путујете и морем и копном да придобијете једног следбеника+ 23,15 следбеника Или: прозелита; обраћеника на јудаизам., а кад он то постане, претварате га у сина пакла, двоструко горег од вас.

16 »Тешко вама, слепе вође! Говорите: ‚Ако се неко закуне Храмом, то не значи ништа. Али, ако се закуне златом из Храма, заклетва га обавезује.‘ 17 Будале и слепци! Шта је веће: злато или Храм који чини злато светим? 18 Такође говорите: ‚Ако се неко закуне жртвеником, то не значи ништа. Али, ако се закуне даром на њему, заклетва га обавезује.‘ 19 Слепци! Шта је веће: дар или жртвеник који чини дар светим? 20 Ко се, дакле, заклиње жртвеником, заклиње се њиме и свиме што је на њему. 21 А ко се заклиње Храмом, заклиње се њиме и Оним који у њему пребива. 22 И ко се заклиње небом, заклиње се Божијим престолом и Оним који на њему седи.

23 »Тешко вама, учитељи закона и фарисеји, лицемери! Дајете десетак од нане, мирођије и кима, а занемарили сте оно што је у Закону важније: правду, милосрђе и веру. Ово је требало да чините, а оно да не занемарујете. 24 Слепе вође! Процеђујете због комарца, а гутате камилу!

25 »Тешко вама, учитељи закона и фарисеји, лицемери! Чистите чашу и чинију споља, а изнутра су пуне отимачине и неумерености. 26 Слепи фарисеју! Прво очисти унутрашњост чаше, па ће јој и спољашњост бити чиста.

27 »Тешко вама, учитељи закона и фарисеји, лицемери! Ви сте као окречени гробови, који споља изгледају лепи, а изнутра су пуни мртвачких костију и сваке нечистоће. 28 Тако и ви споља људима изгледате праведни, а изнутра сте пуни лицемерја и безакоња.

29 »Тешко вама, учитељи закона и фарисеји, лицемери! Подижете гробнице пророцима и украшавате споменике праведницима, 30 и говорите: ‚Да смо живели у време својих праотаца, не бисмо били њихови саучесници у проливању крви пророкâ.‘ 31 Тиме сведочите да сте синови оних који су убијали пророке. 32 Довршите, дакле, оно што су ваши праоци започели!+ 23,32 Довршите … започели Дословно: И ви напуните меру својих праотаца!

33 »Ви змије и змијски породе! Како ћете избећи да не будете осуђени на пакао? 34 Зато вам, ево, шаљем пророке, мудраце и учитеље закона. Једне ћете убити и распети, а друге ћете батинати по вашим синагогама и прогонити од града до града. 35 Тако ће на вас пасти сва праведна крв проливена на земљи, од крви Авеља праведника до крви Захарије сина Варахијиног, кога сте убили између Храма и жртвеника. 36 Истину вам кажем: све ће то пасти на овај нараштај.«

Прекор Јерусалиму

(Лк 13,34-35)

37 »Јерусалиме, Јерусалиме, ти који убијаш пророке и каменујеш оне који су ти послани! Колико пута сам хтео да скупим твоју децу као што квочка скупља своје пилиће под крила, али нисте хтели. 38 Ево, кућа вам остаде пуста. 39 Кажем вам: нећете ме више видети све док не будете рекли: ‚Благословен онај који долази у име Господа.‘+ 23,39 Пс 118,26«

24

Исус предсказује уништење Храма

(Мк 13,1-2; Лк 21,5-6)

1 Исус изађе из Храма, а док је одлазио, приђоше му његови ученици, показујући му храмско здање.

2 »Видите ли све ово?« упита их он. »Истину вам кажем: неће овде остати ни камен на камену који неће бити разваљен.«

Почетак невоља

(Мк 13,3-13; Лк 21,7-19)

3 Док је седео на Маслинској гори, приђоше му ученици насамо, па рекоше: »Реци нам, када ће то бити и који ће бити знак твога доласка и краја света?«

4 »Пазите да вас неко не заведе«, рече им Исус, 5 »јер многи ће доћи у моје име и рећи: ‚Ја сам Христос‘ и многе ће завести. 6 Чућете за ратове и гласине о ратовима, али гледајте да се не узнемиравате, јер то мора да се догоди, али то још није крај. 7 Народ ће се дићи против народа и царство против царства. И биће глади и земљотреса на разним местима. 8 Али све је то само почетак порођајних мука.

9 »Тада ће вас предавати да будете мучени и убијати вас, а због мога имена сви народи ће вас мрзети. 10 Многи ће се тада саблазнити и издавати и мрзети један другог. 11 Појавиће се многи лажни пророци и многе ће завести. 12 Због великог безакоња охладнеће љубав многих. 13 Али, ко истраје до краја, биће спасен. 14 А ово еванђеље о Царству проповедаће се по целом свету као сведочанство свим народима, и тада ће доћи крај.«

Велика невоља

(Мк 13,14-23; Лк 21,20-24)

15 »Када, дакле, видите да ‚грозота пустошења‘+ 24,15 Дан 9,27; 11,31; 12,11, о којој говори пророк Данило, стоји на Светом месту« – ко ово чита, нека схвати – 16 »нека тада они који буду у Јудеји беже у брда, 17 и ко се затекне на крову, нека не силази у кућу да нешто узме, 18 а ко се затекне у пољу, нека се не враћа да узме огртач. 19 Тешко трудницама и дојиљама тих дана! 20 Молите се да ваше бежање не буде у зиму или у суботу, 21 јер ће тада настати велика невоља, какве није било од почетка света до сада, нити ће је бити. 22 Када се ти дани не би скратили, нико се не би спасао. Али ради изабраних ће ти дани бити скраћени.

23 »Ако вам тада неко каже: ‚Ево Христа овде‘, 24 или: ‚Ено га онде‘, не верујте. Јер, појавиће се лажни христоси и лажни пророци и чинити велика знамења и чуда да би, ако могу, чак и изабране завели. 25 Ето, унапред сам вам рекао. 26 Ако вам, дакле, кажу: ‚Ено га у пустињи‘, не идите онамо; или: ‚Ево га у собама‘, не верујте. 27 Јер, као што муња долази са истока и сева до запада, такав ће бити и долазак Сина човечијега. 28 Где буде лешина, тамо ће се окупити и лешинари.«

Долазак Сина човечијега

(Мк 13,24-31; Лк 21,25-33)

29 »А одмах после невоље тих дана,

‚сунце ће потамнети

и месец више неће сјати,

падаће звезде са неба

и небеске силе биће уздрмане.‘+ 24,29 Ис 13,10; 34,4

30 »Тада ће се на небу појавити знак Сина човечијега. Закукаће тада сва земаљска племена и видети Сина човечијега како долази на небеским облацима, са силом и великом славом. 31 Он ће послати своје анђеле са громогласном трубом и они ће скупити његове изабране са све четири стране света+ 24,31 са све … света Дословно: од четири ветра., с једног краја неба до другог.

32 »А од смокве научите ово+ 24,32 научите ово Дословно: научите ову причу.: чим јој гране омекшају и олистају, знате да је лето близу. 33 Тако, када све ово видите, знајте да је близу, пред вратима. 34 Истину вам кажем: овај нараштај неће проћи док се све ово не догоди. 35 Небо и земља ће проћи, али моје речи неће проћи.«

Не зна се ни дан ни час

(Мк 13,32-37; Лк 17,26-30, 34-36)

36 »А о том дану и о том часу не зна нико – ни анђели на небу ни Син+ 24,36 ни Син У неким рукописима не стоји: ни Син., него само Отац. 37 Као што је било у Нојево време, тако ће бити и о доласку Сина човечијега. 38 Баш као што су у оно време, пре потопа, људи јели и пили, женили се и удавали, све до дана када је Ноје ушао у ковчег, 39 а они нису ништа слутили док није дошао потоп и све их однео – тако ће бити и о доласку Сина човечијега. 40 Тада ће двојица бити у пољу – један ће се узети, а други оставити. 41 Две жене ће у млину млети жито – једна ће се узети, а друга оставити.

42 »Зато будно пазите, јер не знате ког дана ће доћи ваш Господ. 43 Али ово знајте: да је домаћин знао у које доба ноћи+ 24,43 у које доба ноћи Дословно: у коју ноћну стражу. ће доћи лопов, бдео би и не би дозволио да му провали у кућу. 44 Зато и ви будите спремни, јер ће Син човечији доћи у час у који га не очекујете.«

Верни и неверни слуга

(Лк 12,41-48)

45 »Ко је, дакле, верни и мудри слуга кога ће господар поставити над свим својим слугама да им на време даје храну? 46 Благо оном слузи кога његов господар, када дође, нађе да тако чини. 47 Истину вам кажем: поставиће га да управља свим његовим имањем. 48 Али, ако је тај слуга рђав, па помисли: ‚Мој господар ће се дуго задржати‘, 49 и почне да туче своје другове у служби и да једе и пије са пијаницама, 50 доћи ће његов господар онога дана када га он не буде очекивао и у час који он не зна, 51 па ће га пресећи надвоје и одредити му место међу лицемерима, где ће бити плач и шкргут зуба.«

25

Прича о десет девојака

1 »Царство небеско ће тада бити као десет девојака+ 25,1 девојака Или: девица; исто и у 7. и 10. стиху. које су узеле своје светиљке и изашле у сусрет младожењи. 2 Пет их је било неразумних, а пет мудрих. 3 Неразумне су узеле своје светиљке, али са собом нису узеле уља, 4 а мудре су са својим светиљкама узеле и уље у посудама. 5 Пошто је младожења закаснио, све задремаше и заспаше.

6 »А у поноћ се зачу вика: ‚Ево младожење! Изађите му у сусрет!‘

7 »Тада се све оне девојке пробудише и припремише светиљке.

8 »Неразумне рекоше мудрима: ‚Дајте нам мало вашег уља, јер нам се светиљке гасе.‘

9 »‚Не можемо‘, одговорише мудре, ‚јер неће бити довољно и за нас и за вас. Зато боље идите код трговаца и купите себи.‘

10 »Али, када су оне отишле да купе, стиже младожења, па оне девојке које су биле спремне уђоше с њим на свадбу, а врата се закључаше.

11 »Касније дођоше и оне друге, па рекоше: ‚Господару! Господару! Отвори нам!‘

12 »А он им одговори: ‚Истину вам кажем: не познајем вас!‘

13 »Зато будно пазите, јер не знате ни дан ни час.«

Прича о талантима

(Лк 19,11-27)

14 »Када је један човек полазио на пут, позва своје слуге и предаде им своје имање. 15 Једном даде пет таланата+ 25,15 пет таланата Један талант је износио око 40 килограма; његова вредност као новчане јединице не зна се поуздано, али је свакако била веома велика., другом два, а трећем један – сваком према његовим способностима – па отпутова.

16 »Онај који је добио пет таланата одмах оде, уложи их и заради још пет. 17 Тако исто и онај који је добио два заради још два. 18 А онај који је добио један оде, ископа јаму у земљи и сакри господаров новац.

19 »После много времена дође господар ових слугу и затражи да му положе рачун. 20 Приђе му онај који је добио пет таланата и донесе још пет, говорећи: ‚Господару, дао си ми пет таланата, а ја сам, ево, зарадио још пет.‘

21 »‚Добро, добри и верни слуго‘, рече му господар. ‚Био си поуздан у малом, зато ћу те поставити да управљаш великим. Подели радост са својим господаром.‘

22 »Онда му приђе онај који је добио два таланта, па рече: ‚Господару, дао си ми два таланта, а ја сам, ево, зарадио још два.‘

23 »‚Добро, добри и верни слуго‘, рече му господар. ‚Био си поуздан у малом, зато те постављам да управљаш великим. Подели радост са својим господаром.‘

24 »Онда му приђе онај који је добио један талант, па рече: ‚Господару, знам да си прек човек. Жањеш где ниси посејао и скупљаш где ниси вејао. 25 Уплашио сам се, па сам отишао и сакрио твој талант у земљу. Ево, узми своје.‘

26 »‚Зли и лењи слуго!‘ одврати му господар. ‚Знаш да жањем где нисам посејао и скупљам тамо где нисам вејао. 27 Зато је требало да мој новац однесеш мењачима и ја бих, када дођем, узео своје с каматом. 28 Стога му одузмите талант и дајте оном који има десет таланата. 29 Јер, оном ко има, даће се још, па ће имати у изобиљу; а оном ко нема, одузеће се и оно што има. 30 Зато овог бескорисног слугу избаците напоље у таму, где ће бити плач и шкргут зуба.‘«

Дан суда

31 »Када Син човечији дође у својој слави, а с њим сви његови анђели, сешће на свој славни престо. 32 Пред њим ће бити окупљени сви народи, а он ће раздвојити једне од других као што пастир раздваја овце од јараца. 33 Овце ће поставити себи здесна, а јарце слева.

34 »Онда ће Цар рећи онима здесна: ‚Дођите, ви благословени мога Оца, и наследите Царство, које је за вас припремљено од постанка света! 35 Јер, био сам гладан – и ви сте ми дали да једем; и жедан – и ви сте ме напојили. Био сам странац – и ви сте ме угостили; 36 и гô – и ви сте ме обукли. Био сам болестан – и ви сте ме неговали; и у тамници – и ви сте ме посетили.‘

37 »Тада ће му праведници рећи: ‚Господе, кад смо те то видели гладног, и нахранили те; и жедног, и напојили те? 38 Кад смо те то видели као странца, и угостили те; и голог, и обукли те? 39 И кад смо те то видели болесног или у тамници, и посетили те?‘

40 »А Цар ће им одговорити: ‚Истину вам кажем: кад год сте учинили нешто за једнога од ове моје најмање браће, за мене сте учинили.‘

41 »Потом ће рећи онима слева: ‚Идите од мене, проклети, у вечни огањ, који је припремљен за ђавола и његове анђеле! 42 Јер, био сам гладан, а ви ми нисте дали да једем; и жедан, а ви ме нисте напојили. 43 Био сам странац, а ви ме нисте угостили; и гô, а ви ме нисте обукли. Био сам болестан и у тамници, а ви ме нисте посетили.‘

44 »Тада ће му ови рећи: ‚Господе, кад смо те то видели гладног или жедног, као странца или голог, болесног или у тамници, а да ти нисмо помогли?‘

45 »А он ће им одговорити: ‚Истину вам кажем: кад год нисте нешто учинили за једнога од ових најмањих, нисте учинили ни за мене.‘

46 »Тада ће ови отићи да вечно испаштају, а праведници у вечни живот.«

26

Завера против Исуса

(Мк 14,1-2; Лк 22,1-2; Јн 11,45-53)

1 Када је Исус све ово изговорио, рече својим ученицима: 2 »Ви знате да је за два дана Пасха, и Сина човечијега ће предати да буде распет.«

3 Тада се првосвештеници и старешине народа окупише у двору првосвештеника који се звао Кајафа 4 и договорише се да Исуса на превару ухвате и убију.

5 »Али не за време празника«, рекоше, »да се народ не побуни.«

Помазање у Витанији

(Мк 14,3-9; Јн 12,1-8)

6 А Исус је био у Витанији, у кући Симона Губавца. 7 Док је лежао за трпезом, приђе му једна жена са посудом од алабастера пуном скупоцене мирисне помасти и изли је на његову главу.

8 Када су то ученици видели, почеше да негодују.

»Чему то расипништво?« рекоше. 9 »То је могло скупо да се прода и да се раздели сиромасима.«

10 А Исус је знао о чему говоре, па их упита: »Зашто гњавите ову жену? Учинила ми је добро дело. 11 Јер, сиромахе ћете увек имати са собом, али мене нећете увек имати. 12 Када је излила ову мирисну помаст на моје тело, учинила је то за моју сахрану. 13 Истину вам кажем: где год се, у целом свету, буде проповедало ово еванђеље, говориће се и о овоме што је она учинила, у спомен на њу.«

Јуда се договара да изда Исуса

(Мк 14,10-11; Лк 22,3-6)

14 Тада један од Дванаесторице – онај који се звао Јуда Искариотски – оде првосвештеницима 15 и упита их: »Колико сте вољни да ми дате ако вам га издам?«

Они му понудише тридесет сребрњака 16 и он отада поче да тражи повољну прилику да им га изда.

Исус једе пасхалну вечеру с ученицима

(Мк 14,12-21; Лк 22,7-14, 21-23; Јн 13,21-30)

17 Првога дана Празника бесквасног хлеба ученици приђоше Исусу и упиташе га: »Где хоћеш да ти спремимо да једеш пасхалну вечеру?«

18 »Идите у град к томе и томе«, рече им он, »и реците му: ‚Учитељ каже: »Мој час је близу. Код тебе ћу славити Пасху са својим ученицима.«‘«

19 И ученици учинише како им је Исус наредио и спремише пасхалну вечеру.

20 Када је пало вече, Исус са Дванаесторицом леже за трпезу.

21 »Истину вам кажем«, рече он док су јели, »један од вас ће ме издати.«

22 Они се веома ражалостише, па га један за другим упиташе: »Да нећу ја, Господе?«

23 »Онај који је са мном умочио руку у зделу«, одговори Исус, »тај ће ме издати. 24 Син човечији ће отићи као што је за њега написано, али тешко оном човеку који изда Сина човечијега: боље би му било да се није ни родио.«

25 А његов издајник Јуда упита: »Да нисам ја, Раби?«

Исус му одговори: »Тако је као што кажеш.«

Господња вечера

(Мк 14,22-26; Лк 22,15-20; 1. Кор 11,23-25)

26 Док су јели, Исус узе хлеб, благослови га и изломи, па даде ученицима, говорећи: »Узмите и једите – ово је моје тело.«

27 Онда узе чашу, захвали Богу и даде им је, говорећи: »Пијте из ње сви, 28 јер ово је моја крв, крв савеза+ 26,28 крв савеза У неким рукописима стоји: крв новог савеза., која се пролива за многе, за опроштење греха. 29 Кажем вам: више нећу пити од овог лозиног рода до онога дана када ћу га, новог, с вама пити у Царству мога Оца.«

30 Затим отпеваше хвалоспев, па одоше на Маслинску гору.

Исус предсказује да ће га се Петар одрећи

(Мк 14,27-31; Лк 22,31-34; Јн 13,36-38)

31 Тада им Исус рече: »Сви ћете се ноћас о мене саблазнити. Јер, записано је:

‚Ударићу пастира,

и овце из стада ће се раштркати.‘+ 26,31 Зах 13,7

32 Али, после свог васкрсења, отићи ћу пред вама у Галилеју.«

33 А Петар му рече: »Ако се сви и саблазне о тебе, ја се никад нећу саблазнити!«

34 »Истину ти кажем«, рече му Исус, »још ноћас, пре него што се петао огласи, ти ћеш ме се три пута одрећи.«

35 Петар му рече: »Ако треба и да умрем с тобом, нећу те се одрећи.«

А тако рекоше сви ученици.

Исус се моли у Гетсиманији

(Мк 14,32-42; Лк 22,39-46)

36 Тада Исус оде са својим ученицима на место које се зове Гетсиманија, па им рече: »Седите овде док ја одем онамо и помолим се.«

37 Онда са собом поведе Петра и оба Зеведејева сина. Обузеше га жалост и тескоба, 38 па им рече: »Душа ми је насмрт жалосна. Останите овде и бдите са мном.«

39 Потом оде мало даље, паде ничице, па поче да се моли говорећи: »Оче мој, ако је могуће, нека ме мимоиђе ова чаша. Али, нека не буде моја воља, него твоја.«

40 Тада се врати ученицима и нађе их како спавају.

»Тако, дакле«, рече Петру, »ни један сат нисте били у стању да пробдите са мном. 41 Бдите и молите се, да не паднете у искушење. Дух је, додуше, вољан, али је тело слабо.«

42 Онда други пут оде и помоли се говорећи: »Оче мој, ако није могуће да ме мимоиђе ова чаша, да је не испијем, нека буде твоја воља.«

43 Затим се врати и опет их нађе како спавају – очи су им се склапале. 44 Он опет оде од њих и удаљи се, па се трећи пут помоли, изговоривши исте речи.

45 Онда оде к ученицима и упита их: »Зар још спавате и одмарате се? Ево, примакао се час када ће Син човечији бити предат у руке грешникâ. 46 Устајте! Хајдемо! Ево мој издајник долази.«

Исус издан и ухваћен

(Мк 14,43-50; Лк 22,47-53; Јн 18,3-12)

47 И док је он још говорио, стиже Јуда, један од Дванаесторице, и с њим, с мачевима и тољагама, силна светина коју су послали првосвештеници и старешине народа.

48 А његов издајник је с њима договорио знак. »Кога пољубим – тај је«, рекао је. »Њега ухватите.«

49 И одмах приђе Исусу и рече: »Здраво, Раби«, и пољуби га.

50 »Пријатељу«, рече му Исус, »зашто си дошао?«

Тада људи приђоше, пограбише Исуса и ухватише га. 51 А један од оних који су били са Исусом посегну за својим мачем и исука га, па удари првосвештениковог слугу и одсече му ухо.

52 Тада му Исус рече: »Врати свој мач на његово место, јер сви који се мача маше, од мача ће и погинути. 53 Зар мислиш да не бих могао да замолим Оца да ми сада пошаље више од дванаест легија анђела? 54 Али, како би се онда испунила Писма која кажу да мора да буде овако?«

55 Онда рече светини: »Изашли сте као неког разбојника да ме ухватите, с мачевима и тољагама. Сваког дана сам седео у Храму и учио народ, и нисте ме ухватили. 56 Али, све се ово догодило да се испуни оно што су написали пророци.«

Тада га сви ученици оставише и побегоше.

Исус пред Синедрионом

(Мк 14,53-65; Лк 22,54-55, 63-71; Јн 18,13-14, 19-24)

57 Они који су ухватили Исуса, одведоше га првосвештенику Кајафи, код кога су се окупили учитељи закона и старешине. 58 А Петар је на одстојању ишао за Исусом све до првосвештениковог дворишта, па уђе унутра и седе са слугама да види шта ће се догодити.

59 Првосвештеници и цео Синедрион почеше да траже неки лажан доказ против Исуса, да би могли да га погубе, 60 али га не нађоше, иако је дошло много лажних сведока.

На крају дођоше двојица 61 и рекоше: »Овај је рекао: ‚Могу да порушим Божији Храм и да га поново саградим за три дана.‘+ 26,61 Јн 2,19«

62 Онда устаде првосвештеник и упита Исуса: »Зар нећеш ништа да одговориш? Шта то ови сведоче против тебе?«

63 Али Исус је ћутао.

Првосвештеник му рече: »Заклињем те Богом живим, реци нам да ли си ти Христос, Син Божији?«

64 »Тако је како кажеш«, рече Исус. »И кажем свима вама: од сада ћете видети Сина човечијега како седи Силноме здесна и долази на небеским облацима.«

65 Тада првосвештеник раздера своју одећу и рече: »Похулио је! Шта нам још требају сведоци! Ето, сад сте чули хулу! 66 Шта мислите?«

А они одговорише: »Заслужио је смрт!«

67 Онда су га пљували у лице и ударали песницама, а други су га шамарали, 68 говорећи: »Пророкуј нам, Христе! Ко те ударио?«

Петар се одриче Исуса

(Мк 14,66-72; Лк 22,56-62; Јн 18,15-18, 25-27)

69 А Петар је седео напољу, у дворишту.

Приђе му једна слушкиња и рече: »И ти си био са Исусом Галилејцем!«

70 Али он то пред свима порече рекавши: »Не знам о чему говориш.«

71 Када је изашао у предње двориште, угледа га једна друга, па рече онима који су тамо стајали: »Овај је био са Исусом Назарећанином!«

72 Петар то опет порече, заклевши се: »Не познајем тог човека.«

73 Мало касније, они који су тамо стајали приђоше Петру и рекоше: »Ти си заиста један од њих! Одаје те говор!«

74 А он поче на себе да призива проклетства и да се заклиње: »Не познајем тог човека!«

Истог часа огласи се петао 75 и Петар се сети речи које је Исус изрекао: »Пре него што се петао огласи, ти ћеш ме се три пута одрећи«+ 26,75 Мт 26,34, па изађе напоље и горко заплака.

27

Јудина смрт

(Дап 1,18-19)

1 Рано ујутро првосвештеници и старешине народа договорише се да Исуса убију. 2 Везаше га, па га одведоше и предадоше намеснику Пилату.

3 Када је Јуда, који га је издао, видео да је Исус осуђен, покаја се и првосвештеницима и старешинама врати тридесет сребрњака, 4 говорећи: »Згрешио сам издавши невину крв.«

Они му рекоше: »Шта се то нас тиче? То је твоја ствар.«

5 Он баци сребрњаке у Храм, па оде и обеси се.

6 Првосвештеници узеше сребрњаке, говорећи: »Није дозвољено да се овај новац стави у храмску ризницу, јер је плата за крв.«

7 Онда се договорише и тим новцем купише Грнчареву њиву, да буде гробље за странце. 8 Зато се та њива све до дана данашњег зове Крвна њива. 9 Тако се испунило оно што је речено преко пророка Јеремије:

»Узеше тридесет сребрњака, цену процењенога, кога проценише Израелци, 10 и дадоше их за Грнчареву њиву, као што ми је Господ заповедио.«+ 27,10 Зах 11,12-13; Јер 19,1-13; 32,6-9

Исус пред Пилатом

(Мк 15,2-5; Лк 23,3-5; Јн 18,33-38)

11 А Исус је стајао пред намесником, који га упита: »Јеси ли ти цар Јудеја?«

Исус му рече: »Тако је као што кажеш.«

12 А док су га првосвештеници и старешине оптуживали, није ништа одговарао.

13 Тада му Пилат рече: »Зар не чујеш шта све сведоче против тебе?«

14 Али Исус му не одговори ниједном речју, па се намесник веома зачуди.

Исус осуђен на смрт

(Мк 15,2-5; Лк 23,13-25; Јн 18,39-19,16)

15 А намесник је имао обичај да о празницима ослободи народу једног затвореника кога су хтели. 16 Тада је тамо био познати затвореник по имену Варава.

17 Када се народ окупио, Пилат их упита: »Кога хоћете да вам ослободим: Вараву или Исуса званог Христос?«

18 Знао је, наиме, да су Исуса предали из зависти.

19 Док је Пилат седео на судијској столици, његова жена му поручи: »Окани се тог праведника, јер сам данас у сну много препатила због њега.«

20 Али првосвештеници и старешине наговорише народ да затражи Вараву, а да Исус буде погубљен.

21 Намесник их упита: »Кога од ове двојице хоћете да вам ослободим?«

»Вараву!« одговорише они.

22 »А шта да урадим са Исусом званим Христос?« упита их он.

А они сви рекоше: »Нека буде распет!«

23 »Какво је зло учинио?« упита их.

Али они још гласније повикаше: »Нека буде распет!«

24 Пилат виде да ништа не помаже, него да настаје све већи метеж, па узе воде и пред народом опра руке, говорећи: »Нисам крив за крв овога човека – то је ваша ствар!«

25 А сав народ одврати: »Његова крв на нас и на нашу децу!«

26 Тада им Пилат ослободи Вараву, а Исуса избичева, па га предаде да га распну.

Војници се ругају Исусу

(Мк 15,16-20; Јн 19,2-3)

27 Намесникови војници одведоше Исуса у преторијум, па око њега окупише целу чету. 28 Свукоше га и огрнуше скерлетним плаштом. 29 Исплетоше венац од трња и ставише му га на главу, а у десну руку трску. Онда клекнуше пред њим, па почеше да му се ругају, говорећи: »Здраво, царе Јудеја!«

30 Потом су га пљували и ударали трском по глави. 31 Када су престали да му се ругају, скинуше плашт с њега и обукоше му његову одећу, па га одведоше да га распну.

Распеће

(Мк 15,21-32; Лк 23,26-43; Јн 19,17-27)

32 Док су излазили, наиђоше на једног човека из Кирине који се звао Симон и натераше га да носи Исусов крст. 33 Када су стигли на место које се зове Голгота – што значи »Лобањско место« – 34 дадоше Исусу да пије вино помешано са жучи. Али, кад га је окусио, не хтеде да га пије. 35 Они га распеше, па разделише његову одећу бацањем коцке. 36 Онда седоше тамо да га чувају.

37 А изнад главе су му ставили написану његову кривицу: ОВО ЈЕ ИСУС, ЦАР ЈУДЕЈА .

38 Тада с њим распеше и два разбојника – једног с његове десне, а другог с леве стране.

39 А пролазници су га вређали. Махали су главама 40 и говорили: »Спаси самога себе, ти који рушиш Храм и градиш га за три дана! Сиђи са крста ако си Син Божији!«

41 Слично су му се ругали и првосвештеници, заједно с учитељима закона и старешинама, говорећи: 42 »Друге је спасао, а себе не може да спасе! Он је цар Израела – нека сада сиђе с крста, па ћемо му поверовати. 43 Узда се у Бога, па нека га он сада избави ако га жели. Јер, говорио је: ‚Ја сам Син Божији.‘+ 27,43 Јн 5,18; 10,36; 19,7«

44 А тако су га вређали и разбојници који су с њим били распети.

Исусова смрт

(Мк 15,33-41; Лк 23,44-49; Јн 19,28-30)

45 Од поднева до три сата+ 27,45 Од поднева до три сата Дословно: од шестог до деветог часа. завлада тама по целој земљи. 46 Око три сата+ 27,46 Око три сата Дословно: Око деветог часа. Исус повика из свега гласа: »Ели, Ели, лама сабахтани?« – што значи »Боже мој, Боже мој, зашто си ме оставио?«+ 27,46 Пс 22,1

47 Чули су то неки који су тамо стајали, па рекоше: »Зове Илију!«+ 27,47 Зове Илију Име Илија на хебрејском језику звучи слично речи »ели« из 46. стиха.

48 Један од њих сместа отрча, узе сунђер, натопи га сирћетом, натаче на трску, па даде Исусу да пије.

49 »Остави га«, рекоше остали, »да видимо да ли ће доћи Илија да га спасе.«

50 А Исус опет повика из свега гласа и издахну.

51 Тада се завеса у Храму расцепи надвоје, од врха до дна. Земља се затресе и стене попуцаше. 52 Гробови се отворише и васкрснуше тела многих умрлих светих, 53 који изађоше из гробова, а после Исусовог васкрсења одоше у свети град и показаше се многима.

54 Капетан и они који су с њим чували Исуса видеше земљотрес и све што се догодило, па се веома уплашише и рекоше: »Овај је заиста био Син Божији!«

55 А тамо су биле и све то издалека посматрале и многе жене које су Исуса пратиле од Галилеје и служиле му. 56 Међу њима су биле Марија Магдалина, Марија мајка Јакова и Јосифа, и мајка Зеведејевих синова.

Исусова сахрана

(Мк 15,42-47; Лк 23,50-56; Јн 19,38-42)

57 Када је пало вече, дође човек по имену Јосиф, богаташ из Ариматеје, који је и сâм био Исусов ученик. 58 Он оде к Пилату и затражи Исусово тело, а Пилат нареди да му се тело преда. 59 Јосиф узе тело, уви га у чисто платно, 60 па га положи у свој нови гроб, који је усекао у стени. Онда на улаз у гроб наваља велик камен и оде. 61 А Марија Магдалина и друга Марија седоше преко пута гроба.

Стража код гроба

62 Сутрадан, то јест дан после Припреме+ 27,62 Припреме То јест: петка., првосвештеници и фарисеји дођоше к Пилату 63 и рекоше: »Господару, сетили смо се да је онај варалица за живота говорио: ‚Васкрснућу после три дана.‘+ 27,63 Мт 12,40; 16,21; 17,23; 20,1964 Зато нареди да се гроб осигура до трећег дана, да не би његови ученици дошли и украли тело, па рекли народу: ‚Устао је из мртвих!‘ Тако би та последња превара била гора од прве.«

65 А Пилат им рече: »Ево вам страже, па идите и осигурајте како знате.«

66 И они одоше и осигураше гроб запечативши камен и поставивши стражу.

28

Васкрсење

(Мк 16,1-8; Лк 24,1-12; Јн 20,1-10)

1 После суботе, у зору првог дана седмице, дођоше Марија Магдалина и друга Марија да погледају гроб.

2 Уто настаде велик земљотрес, јер се Господњи анђео спустио са неба, пришао гробу, одваљао камен и сео на њега. 3 Лице му је било као муња, а одећа бела као снег. 4 Чувари задрхташе од страха и обамреше.

5 Анђео проговори и рече женама: »Ви се не бојте. Знам да тражите Исуса, који је распет. 6 Он није овде – васкрсао је, баш као што је и рекао. Дођите и погледајте место где је лежао, 7 а онда брзо идите и кажите његовим ученицима: ‚Устао је из мртвих и ево иде пред вама у Галилеју. Тамо ћете га видети.‘ Ето, то сам имао да вам кажем.+ 28,7 Ето … кажем Дословно: Ето, рекох вам.«

8 И оне брзо одоше са гроба и са страхом и великом радошћу отрчаше да јаве његовим ученицима.

9 Уто их сусрете Исус, па им рече: »Здраво.«

А оне му приђоше, обгрлише му ноге и поклонише му се.

10 Тада им Исус рече: »Не бојте се. Идите и јавите мојој браћи да иду у Галилеју. Тамо ће ме видети.«

Извештај стражара

11 И док су оне ишле, неки од стражара одоше у град и обавестише првосвештенике о свему што се догодило. 12 Ови се састадоше са старешинама и договорише се да војницима дају много новца.

13 Рекоше им: »Кажите: ‚Његови ученици су дошли ноћу и украли га док смо ми спавали.‘ 14 А ако за то чује намесник, ми ћемо га убедити и сачувати вас од невоље.«

15 И ови узеше новац и учинише како су их научили. Тако ова прича кружи међу Јудејима све до дана данашњег.

Послање апостола

(Мк 16,14-18; Лк 24,36-49; Јн 20,19-23; Дап 1,6-8)

16 Једанаесторица ученика одоше у Галилеју, на гору на коју им је Исус рекао да иду. 17 Када су га угледали, поклонише му се. Али неки су сумњали.

18 Тада им Исус приђе и рече: »Дата ми је сва власт на небу и на земљи. 19 Зато идите и све народе учините мојим ученицима, крстећи их у име Оца и Сина и Светога Духа, 20 учећи их да се држе свега што сам вам заповедио. И ево, ја сам с вама сваког дана, све до краја света.«